Справа № 682/2800/24
Провадження № 2/675/199/2025
У Х В А Л А

13 лютого 2025 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Хом`як І. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в. м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Лановий Є. М. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, його представник адвокат Калінін С. К. у поданому до суду відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» Лановий Є. М. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких просить надати дозвіл позивачу подати такі письмові пояснення, посилаючись на те, що йому стало відомо про наявність в Електронному кабінеті підсистеми Електронний суд ЄСІТС відзиву відповідача на позовну заяву, який подано 07 січня 2025 року. Просить врахувати, що відзив на позовну заяву позивачем фактично отримано не було, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» не мало змоги в строк, встановлений ухвалою суду, подати відповідь на відзив, оскільки не мало можливості ознайомитися із його змістом через особливості роботи підсистеми Електронний суд ЄСІТС. Таким чином, позивач клопоче перед судом про отримання дозволу подати додаткові пояснення щодо питань, які були порушені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Також представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» доказів, які доводять зарахування коштів на рахунок відповідача згідно кредитного договору № 101860308 від 08 квітня 2021 року. Просить поновити позивачу строк для подання даного клопотання.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції).

Слід зазначити, що дана справа розглядається судом у період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній вище постанові, окрім іншого, зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Статтею 6 Конвенції визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

У даній справі додаткові письмові пояснення подані до суду представником позивача за наслідком ознайомлення із поданим відповідачем відзивом на позовну заяву, який, як стверджує позивач, отримано ним не вчасно через особливості роботи підсистеми Електронний суд ЄСІТС.

Тому суд вважає за можливе дозволити позивачу надати суду додаткові письмові пояснення щодо відзиву.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третійстатті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Із метою встановлення фактичних обставин справи та правильного вирішення справи по суті суд вважає за необхідне поновити позивачу строк для подачі клопотання про витребування доказів та витребувати ці докази, так як вони мають важливе значення для справи та стосуються предмету спору.

Керуючись ст.ст. 76, 83, 84, 174, 247, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 задовольнити та поновити позивачу строк на подання клопотання про витребування доказів.

Витребувати у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»:

- інформацію, чи було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп - НОМЕР_2 );

- виписку про рух коштів по картковому рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 08 квітня 2021 року по 12 квітня 2021 року з відображенням часу зарахування коштів.

Судовий розгляд відкласти та призначити наступне судове засідання на 13 березня 2025 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні суду в м. Ізяслав.

Копію ухвали направити особі, у якої витребувано докази.

Визначити термін виконання цієї ухвали в частині витребування доказів п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

При неможливості надати вказані докази взагалі або у встановлений судом строк, повідомити суд про причини неможливості їх надання протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя: В. І. Столковський