Справа № 358/1380/24 Провадження № 2-с/358/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

17 лютого 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу в справі № 358/1380/24 від 03 жовтня 2024 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 65 копійок, інфляційних втрат в розмірі 21(двадцять одна) гривня 94 копійки, 3% річних в розмірі 03 (три) гривні 42 копійки та витрати на оплату судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2024 року Богуславським районним судом Київської області видано судовий наказ (справа №358/1380/24, провадження №2-н/358/1143/24) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 65 копійок, інфляційних втрат в розмірі 21(двадцять одна) гривня 94 копійки, 3% річних в розмірі 03 (три) гривні 42 копійки та витрати на оплату судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 коп., що були останнім сплачені при подачі заяви.

12 лютого 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду Київської області з заявою про скасування вищевказаного судового наказу від 03.10.2024, так як не погоджується з вимогами стягувача, оскільки у нього відсутня заборгованість перед позивачем за спожитий природний газ, що підтверджується квитанціями та фіскальними чеками.

Крім того, боржник ОСОБА_1 просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу в справі № 358/1380/24 від 03 жовтня 2024 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природний газ, оскільки судовий наказ отримав 07.02.2025 в Богуславському районному суді Київської області.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи боржника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу в справі № 358/1380/24 від 03 жовтня 2024 року, суд приходить до висновку про можливість поновлення боржнику ОСОБА_1 процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу в справі № 358/1380/24 від 03 жовтня 2024 року, оскільки матеріали справи свідчать, що судовий наказ боржник отримав 07.02.2025 в Богуславському районному суді Київської області.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява боржника про скасування судового наказу від 03 жовтня 2024 року є обґрунтованою, а отже, підстав відмовити у її задоволенні немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи 358/1380/24, з огляду на заяву боржника про скасування судового наказу, яка відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вищевказаний судовий наказ підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 170,171, 258, 259, 260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі № 358/1380/24 провадження №2-н/358/143/24 від 03 жовтня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 65 копійок, інфляційних втрат в розмірі 21(двадцять одна) гривня 94 копійки, 3% річних в розмірі 03 (три) гривні 42 копійки та витрати на оплату судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов