Справа № 750/8454/24
Провадження № 2/750/112/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретарі судового засідання - Шилова Ж.О., Дудка Є.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

прокурора Абдужабарової І.П.,

представників відповідача Ковбаси О.Г., Мойсеєнко Я.С., Мулач Я.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

18 червня 2024 року ОСОБА_1 з викристанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, в якому просить стягнути з Державного бюджету України 224000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю службових осіб Чернігівської обласної прокуратури у зв`язку з надмірно довгим проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2007 року в справі № 2-1923/2007 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позича 1000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та 15 грн. у відшкодування судових витрат, а також зобов?язано ОСОБА_2 вибачитись перед позивачем за образу честі, гідності та ділової репутації. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2012 року в справі № 2/2506/1103/12 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2012 року в справі № 2/2506/1894/12 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. На виконання вказаних судових рішень позивачу видані виконавчі листи, які були пред?явлені на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. Вказані судові рішення на сьогоднішній день не виконані. Оскільки ОСОБА_2 умисно ухилявся від виконання судових рішень та в його діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, позивач 21 грудня 2012 року подав до Прокуратури м. Чернігова повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до довідки № 78 від 27 грудня 2012 року заява позивача зареєстрована 26 грудня 2012 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000078. У подальшому із вказаного кримінального провадження було виділено матеріали в окреме кримінальне провадження № 0006039. 21 жовтня 2021 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської обласної прокуратури, Головного Управління Державної казначейської служби у Чернігівській області про стягнення моральної шкоди у зв?язку з надмірно довгою тривалістю досудового розслідування. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року в справі № 750/3888/22 позов задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2024 року скасовано постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року та залишено в силі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року. У своїй постанові Верховний Суд зазначив, що підставою відшкодування позивачу моральної шкоди є не окремі факти бездіяльності слідчих органів та органів прокуратури у межах кримінального провадження, а їх неефективність, безвідповідальність в цілому, що призвело до надмірної тривалості досудового розслідування кримінальної справи (більше дев?яти років), яке не закінчено і на цей час. Разом з тим, вже і з жовтня 2021 року та до цього часу у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року досудовим органом не прийнято ніякого процесуального рішення, боржник не допитаний, судові рішення не виконані, тобто ситуація з проведенням досудового розслідування не змінилась. Тривала протиправна бездіяльність службових осіб Чернігівської обласної прокуратури щодо незабезпечення належного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні у період з жовтня 2021 року і до цього часу спричинила позивачу значні моральні страждання, які він оцінює в сумі 244000 грн., а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області подало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначає, що позивачем зазначено в якості співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, однак в прохальній частині позову він просить стягнути моральну шкоду з Державного бюджету України. Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області не є розпорядником коштів Державного бюджету України. Механізм безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам, врегульовано пунктами 35-40 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845). Відповідно до пунктів 35, 47 Порядку № 845 саме Державна казначейська служба України, а не Головне управління здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема, шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду та безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів. Функція щодо виконання судового рішення про стягнення коштів з Державного бюджету України покладена на Державну казначейську службу України. Таким чином, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області не є органом, що здійснює безспірне списання коштів державного бюджету за судовим рішенням про стягнення матеріальної та моральної шкоди, жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди йому не завдавало, а тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб?єктів. Крім того, виходячи зі змісту обставин, викладених у позові, спір у справі виник через протиправну бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури, у зв?язку з надмірно довгим проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні. Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області згідно із своїми функціональними обов?язками не є учасником спірних відносин і не має фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки підставою позову є твердження про порушення прав позивача з боку правоохоронних органів. Так, на органи Казначейства покладено повноваження щодо безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, однак це не свідчить, що такі органи мають бути учасниками по кожній судовій справі, де однією з вимог є стягнення коштів з Державного бюджету України. Відповідачем у даній справі має бути держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади (зазвичай це орган, діями якого завдано шкоду). Водночас, позивач не надає доказів протиправності дій відповідачів або їх бездіяльності, що є обов?язковим елементом складу цивільного правопорушення та передумовою настання цивільно-правових наслідків таких дій (бездіяльності). Крім того, позивач вже звертався до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю службових осіб Чернігівської обласної прокуратури, у зв?язку з надмірно довгим проведенням досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0006039 від 03 грудня 2013 року та на його користь вже стягнуто з Державного бюджету України 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Доводи позивача щодо спричинення йому тривалих моральних страждань не доведені в позовній заяві та ним не надано належних доказів на підтвердження обсягу і характеру моральних страждань (виписки з лікувальних закладів, довідки лікарів, висновки експертів тощо). Крім того, наданий позивачем розрахунок розміру моральної шкоди є необгрунтований та не підтверджений доказами.

Чернігівська обласна прокуратура також подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні виходячи з такого. Позивачем не надано жодного судового рішення, яким би дії Чернігівської обласної прокуратури були визнані незаконними. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року за фактом невиконання рішення суду ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, здійснюється Чернігівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. На даний час кримінальне провадження перебуває у провадженні Слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та остаточне процесуальне рішення в ньому не прийнято. Всі заяви, скарги, клопотання, які надходили від позивача до прокуратури, розглянуто в межах повноважень прокуратури та в установлений законом строк надано письмові відповіді. Скарги, заяви, клопотання в частині, що не відноситься до повноважень прокуратури, направлялись до компетентних органів для розгляду, прийняття рішення та повідомлення заявника. Жодна з відповідей та процесуальних дій прокурора позивачем не оскаржувалась. Чернігівською окружною прокуратурою проводиться процесуальне керівництво в указаному кримінальному провадженні, надаються вказівки слідчому, вчиняються інші процесуальні дії, передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Позивач є адвокатом, а тому є юридично обізнаний з порядком складання та подання відповідних процесуальних документів у кримінальному провадженні, що виключає можливість стверджувати про наявність у нього глибоких моральних страждань. Позивач неодноразового звертався до органів досудового слідства з прогнозованим для нього подальшим оскарженням прийнятих рішень, а тому такі звернення для позивача набули характеру звичних справ, що суттєво мінімізує рівень його душевних страждань. Твердження позивача про заподіяння йому значних моральних страждань не заслуговують на увагу, оскільки жодних належних доказів зміни звичайного способу життя чи інших змін у стані здоров?я, яке зумовлено саме неправомірною бездіяльністю органів прокуратури, матеріали справи не містять. Крім того, позивачем не надано доказів, що діями чи бездіяльністю службових осіб Чернігівської обласної прокуратури йому було заподіяно моральну шкоду, не наведено конкретних і суттєвих обставин у чому саме виражається завдана моральна шкода, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань, які полягали б у фізичному або душевному болю, погіршенні здібностей позивача або позбавлення його можливості їх реалізації, не доведено зв?язок указаних факторів з можливими неправомірними діями органів прокуратури та наявності інших складових, які підлягають доказуванню в суді. Крім того, в судовому порядку вже було вирішено питання щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, спричиненої тривалим досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0006039. Водночас, розрахунок розміру завданої позивачу моральної шкоди є нобгрунтованим, оскільки період з 01 листопада 2021 року до липня 2024 року, за який позивачем здійснено обчислення розміру моральної шкоди, ним визначений на власний розсуд та без зазначення подій, які в ньому відбулися.

Позивач подав відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, в якій зазначив, що Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівської області не спростовано доводів позивача, а також не надано обґрунтування та відповідних доказів причин не забезпечення прокуратурою належного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року, починаючи з кінця жовтня 2021 року і по сьогоднішній день. Так, на даний час досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершене, жодній особі не вручено підозри, особа, яка навмисно ухиляється від виконання судових рішень за ці три роки так і не допитана. Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області зазначає, що жодних прав позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з позивачем та жодної шкоди йому не завдавало, тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану йому діями інших суб?єктів. Однак, належним відповідачем у даній справі є саме держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Таким органом є Державна казначейська служба України (її територіальний орган), який відповідно до законодавства є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету.

Позивач також подав відповідь на відзив Чернігівської обласної прокуратури, в якій зазначив, що у відзиві не спростовано доводів позивача щодо надмірної тривалості досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року. Враховуючи, що ситуація з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року не змінилась, оскільки у період з жовтня 2021 року і до цього часу досудовим органом не прийнято ніякого процесуального рішення, боржник не допитаний, судові рішення не виконані, а тому тривала протиправна бездіяльність прокуратури щодо незабезпечення належного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року, а саме: з кінця жовтня 2021 року по теперішній час, спричинила йому значних моральних страждань.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Уточнив, що саме з 2022 року і по сьогоднішній день (тобто навіть після пред`явлення позову до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої надмірною тривалістю досудового розслідування, в справі № 750/3888/22) у кримінальному провадженні не прийнято жодного процесуального рішення (не повідомлено про підозру, не закрито кримінальне провадження тощо), що свідчить про надмірно довге досудове розслідування.

Прокурор та представники Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених у відзивах.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000078, суд встановив таке.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2007 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 1000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та зобов`язано відповідача вибачитися перед позивачем за образу честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Наведені рішення суду звернуто до примусового виконання.

У зв`язку з ухиленням боржника від виконання вказаних судових рішень 21 грудня 2012 року ОСОБА_1 подав до Прокуратури м. Чернігова повідомлення про злочин, в якому просив порушити кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, та доручити слідчим Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області провести досудове розслідування.

Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року в справі № 750/3888/22 позов ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 січня 2024 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року - скасовано, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року -залишено в силі (а.с. 88-97).

У вказаній постанові в справі № 750/3888/22 Верховний Суд зазначив, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, правильно виходив із доведеності бездіяльності службових осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка призвела до надмірної тривалості проведення досудового розслідування кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 відповідно до статті 1174 Цивільного кодексу України має право на відшкодування моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, завданих такою бездіяльністю та рішеннями посадових осіб вказаного державного органу.

Також, Верховний Суд зазначив, що у цій справі підставою відшкодування позивачу моральної шкоди є не окремі факти бездіяльності слідчих органів та органів прокуратури у межах кримінального провадження, а їх неефективність, безвідповідальність в цілому, що привезла до надмірної тривалості досудового розслідування кримінальної справи (більше дев`яти років), яке не закінчено і на цей час.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2022 року в справі № 750/3888/22 позивачу було видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України на його користь 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди (а.с. 37).

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про виконання судового рішення, до якої додав оригінал вказаного виконавчого листа та реквізити для перерахування коштів (а.с. 37 на звороті).

Як з`ясовано в судовому засіданні, завдану моральну шкоду у цій справі позивач пов`язує з тим, що навіть після пред`явлення позову до відповідачів про відшкодування моральної шкоди в справі № 750/3888/22 у кримінальному провадженні не прийнято жодного процесуального рішення (не повідомлено про підозру, не закрито кримінальне провадження тощо), що свідчить про надмірно довге досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження № 0006039, яке оглянуте судом у судовому засіданні, слідує, що слідчим та прокурором з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 та отримання відомостей про можливе ухилення від виконання рішення суду витребовувалася необхідна інформація, робилися запити, а прокурором надавалися відповідні доручення та вказівки слідчому. Також, розглядалися клопотання позивача, виносилися відповідні постанови.

Так, зокрема, 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської окружної прокуратури із скаргою, в якій просив забезпечити проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року щодо невиконання судового рішення в розумні строки, оскільки досудове розслідування триває вже вісім років, однак жодній особі підозра не вручена.

Листом від 06 грудня 2021 року Чернігівська окружна прокуратура повідомила ОСОБА_1 , що скаргу щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0006039 від 03 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, розглянуто. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 та отримання відомостей про можливе ухилення від виконання рішення суду, витребувано необхідну інформацію з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області, Головного управління ДПС у Чернігівській області, КНП «Чернігівська центральна районна лікарня», КНП «Чернігівська міська лікарня № 4», КНП «Чернігівська міська лікарня № 3», КНП «Чернігівська міська лікарня № 2», КНП «Чернігівська обласна лікарня», Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Також, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , відібрання необхідних пояснень, прокурором до Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області надано доручення, слідчому у провадженні 16 листопада 2021 року надано письмові вказівки, які перебувають на виконанні. За таких обставин, підстав для надання відповідному прокурору письмових вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, не вбачається.

24 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області з клопотанням, в якому просив оголосити та вручити ОСОБА_2 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 12 квітня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0006039 про повідомлення підозри ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України відмовлено, оскільки на даний час відсутні докази для підозри ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України.

24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області із клопотанням, в якому просив активізувати слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про розшук ОСОБА_2 для допиту в рамках даного кримінального провадження.

Також, 24 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до Деснянського районного суду м. Чернігова скаргу, в якій просив зобов`язати слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області розглянути клопотання № 10 від 15 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0006039 від 03 грудня 2013 року в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов?язано слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Бойко В.А., уповноваженого на здійснення кримінально провадження № 0006039 від 03 грудня 2013 року, відповідно до положень статті 21 КПК України, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15 січня 2024 № 10 та повідомити заявника про результати його розгляду.

Постановою про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 24 квітня 2024 року кримінальне провадження № 0006039 від 03 грудня 2013 року за частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою про скасування постанови про закриття кримінального провадження першого заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури від 04 липня 2024 року постанову про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 24 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0006039 від 03 грудня 2013 року скасовано.

У вказаній постанові, зокрема, зазначено, що органом досудового розслідування не вжито всіх заходів для забезпечення повноти досудового розслідування, кримінальне провадження закрито безпідставно, рішення про закриття вказаного кримінального провадження є передчасним і незаконним.

04 липня 2024 року та 27 грудня 2024 року прокурором слідчому слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області надано вказівки у вказаному кримінальному провадженні, а слідчим 02 січня 2025 року у свою чергу надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку статті 40 КПК України щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 та допиту свідків.

Також, слідчим слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області направлено до військової частини НОМЕР_1 запит щодо надання інформації чи проходить ОСОБА_2 службу в лавах Збройних Сил України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 Цивільного кодексу України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 Цивільного кодексу України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 Цивільного кодексу України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 Цивільного кодексу України).

Вказані висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10 січня 2024 року в справі № 750/3888/22.

Так, згідно із частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 Цивільного кодексу України).

Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, тривала бездіяльність службових осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка призвела до надмірної тривалості проведення досудового розслідування кримінального провадження, яке не закінчене і на даний час, спричинила значні моральні страждання для позивача, завдані такою бездіяльністю та рішеннями посадових осіб вказаного органу.

Однак, позивач реалізував своє право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із тривалою бездіяльністю службових осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка призвела до надмірної тривалості проведення досудового розслідування кримінального провадження, в справі № 750/3888/22 і на його користь вже було стягнуто з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за одним і тим самим фактом порушення прав (постанови Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі № 461/5877/22, від 05 березня 2024 року в справі № 686/23937/23, від 13 листопада 2023 року в справі № 686/13017/22, від 18 серпня 2023 року в справі № 686/10621/22, від 13 липня 2023 року в справі № 686/13391/22, від 22 листопада 2022 року в справі № 686/28957/21-ц, від 07 вересня 2022 року в справі № 686/19070/21).

Враховуючи викладене та встановлені обставини, підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Чернігівська обласна прокуратура, місцезнаходження: вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 02910114.

Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, місцезнаходження: вул. Реміснича, 27, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 37972475.

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Суддя