Справа № 459/154/25
Провадження № 2/459/37/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судових засідань Козак І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Шептицький цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

14.01.2025 позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2014 та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2022 р., який був розірваний 22.12.2022 р. Від подружнього життя у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2014 у справі №459/1853/14-ц з відповідача стягуються аліменти в її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн щомісячно. Інших коштів на утримання дитини відповідач не надає. Вказаний розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення належного утримання дитини, оскільки з моменту ухвалення рішення, суттєво зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, комунальні послуги та інші товари першої необхідності, до того ж, значно збільшилися витрати на освітні потреби дочки. Окрім цього, для психологічного комфорту останньої, потрібні кошти на організацію відпочинку, вартість яких значно більша за стягувану суму аліментів. Тому просить позов задоволити.

Ухвалою від 15.01.2025 відкрито провадження у справі.

29.01.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечив щодо задоволення такої.

Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про розгляд справи.

У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Розглянувши заяву, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2022, який був розірваний 22.12.2022 рішенням Червоноградського міського суду Львівської області (а.с. 14)

У сторін є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Позивачка із дочкою ОСОБА_3 проживають разом за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягів з реєстру територіальної громади (а.с. 5, 13).

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2014 з відповідача стягуються аліменти в користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн щомісячно (а.с. 15).

Як вбачається із копії довідки №2370 від 17.12.2024, виданої управлінням праці та соціального захисту населення, позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, загальна сума якої складає 13760 грн за період з квітня 2024 по листопад 2024 (а.с. 6).

09.03.2023 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) до усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України (в редакції Закону № 2-37-УІІІ від 17.05.2017 р., від 08.06.17 р.№ 102) кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що аліменти, які сплачуються з відповідача є недостатніми для утримання та нормального розвитку неповнолітньої дитини сторін, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки таке право позивачці гарантовано ч.3 ст.181 СК України.

Таким чином, слід змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття.

Також слід припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення від 26.06.2014 та відкликати такий після набрання чинності цим рішенням.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача в користь держави слід стягнути 50% судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 263-265, 268, 273,280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2014 у справі №459/1853/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 26.06.2014 у справі №459/1853/14-ц та відкликати такий з дня набрання чинності рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 605,60 грн судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.02.2025.

Суддя: М. Д. Новосад