Провадження № 22-ц/811/3372/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 червня 2022 року по вулиці Клепарівській, 11-А у місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі її автомобіля марки «Lincoln», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яку визнано винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Lincoln», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, вона звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», як до страховика винної особи, із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду її заяви відповідач виплатив 55140.68 грн. страхового відшкодування, однак з таким розміром страхової виплати вона не згідна, оскільки виплачених коштів недостатньо для повноцінного ремонту пошкодженого транспортного засобу враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lincoln», НОМЕР_3 номер НОМЕР_1 , становить 109854.33 грн. Вказує, що вона зверталася до відповідача із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, однак така не врахована відповідачем. Вважає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не в повному розмірі, а відтак не виконав належним чином свої зобов`язання як страховика цивільно-правової відповідальності винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, що є підставою для стягнення з нього різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, яка не перевищує ліміт відповідальності страховика, та виплаченим страховим відшкодуванням.

З наведених підстав проситьстягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 54713.65 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 рокупозов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 54 713,65грн. у відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, 1073,60грн. на відшкодування судового збору.

Рішення суду оскаржилоПриватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що отримавши повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, виконало свій обов`язок щодо огляду пошкодженого автомобіля у порядку, встановленому законом. Згідно із звітом № 63-22_SOS_-201, складеним на його замовлення оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 64272.82 грн., однак при виплаті страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на запасні частини та матеріали. Оцінка розміру страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристик майна станом на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. У наданому позивачем висновку експерта № 135 від 11 жовтня 2022 року визначено вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля марки «Lincoln», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , станом на 05 жовтня 2022 року, однак законодавство не встановлює обов`язку страховика коригувати розмір страхового відшкодування залежно від дати звернення до суду за захистом порушеного права, тому відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача суми страхового відшкодування, розрахованої з розміру матеріального збитку, визначеного у цінах станом на 05 жовтня 2022 року, а не на дату дорожньо-транспортної пригоди. Висновок експерта № 135 від 11 жовтня 2022 року складено з порушеннями методики проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу визначена із значним завищенням ціни на заміну запчастин, відтак не відображає дійсну вартість ремонту автомобіля. Крім того, вищезазначений висновок експерта не містить відомостей про розмір ПДВ, що не відшкодовується страховиком, оскільки відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи. У відносинах страхування цивільно-правової відповідальності саме на страховика покладено обов`язок з визначення заподіяного збитку, а самостійне обрання потерпілим експерта для визначення ним шкоди можливе лише у випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для визначення розміру шкоди, що прямо передбачено законодавством. Знаведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалитинове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Звертаючись з апеляційною скаргою, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» подало клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, мотивуючи його тим, що предметом спору в даній справі є відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а в матеріалах справи наявні два документа, що визначають вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Lincoln Continental», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у яких значно відрізняється розмір завданого матеріального збитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

На підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надало звіт № 63-22_SOS_-01 від 14 липня 2022 року.

ОСОБА_1 на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля надала висновок експерта № 135 від 05 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, експерт особисто оглядав пошкоджений автомобіль.

Аналізуючи зміст клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, колегія суддів вважає його недостатньо обґрунтованим та мотивованим, таким, що не містить достатніх підстав для призначення судової автотоварознавчої експертизи, даних, які б викликали сумнів в правильності висновків експерта.

За вищенаведеного, колегія суддів вважає, що клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про призначення автотоварозначвої експертизи не підлягає до задоволення.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 11 лютого 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 03 лютого 2025 року, датою ухвалення постанови є саме 11 лютого 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідача як на страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазнав пошкодження належний позивачу транспортний засіб, покладено обов`язок з відшкодування завданої шкоди, розмір якої становить 109854.33 грн., а враховуючи, що відповідач виплатив страхове відшкодування лише у розмірі 55140.68 грн., з нього на користь позивача, підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування в розмірі 54713.65 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV(чинному на момент виникнення спірних правовідносин), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV передбачено, щостраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що 11 червня 2022 року у м. Львові по вул. Клепарівська, 11-А відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Lincoln Continental», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 липня 2022 року у справі № 466/4006/22 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неодподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 підтверджується те, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11 червня 2022 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.208511366 від 06 квітня 2022 року.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.208511366від 06 квітня 2022 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну, 130 000 грн.

На підставі страхового акту № 19706/1 за результатом розгляду заяви про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 виплачено 55140.68 грн., що не заперечується учасниками справи.

Згідно з висновком експерта № 135, складеним 05 жовтня 2022 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Lincoln Continental 3,0i 4dr 8AT», ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , НОМЕР_3 номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 11 червня 2022 року, без врахування (включення) ПДВ у вартість нових складових (запчастин), становить 109854.33 грн.

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою проведення доплати страхового відшкодування в сумі 54713.65 грн. на підставі висновку експерта № 135 від 05 жовтня 2022 року.

При цьому, виплачуючи страхове відшкодування в розмірі 55140.68 грн., ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виходила з вартості відновлювального ремонту, визначеного у звіті № 63-22_SOS_-01, складеному 14 липня 2022 року ФОП ОСОБА_3 .

Згідно із звітом № 63-22_SOS_-01, складеним 14 липня 2022 року ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Lincoln Continental»,реєcтраційний номер НОМЕР_1 , з ПДВ на запасні частини та матеріали становить 64272.82 грн.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV).

Згідно з п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IVдля визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Як вбачається із вступної частини звіту № 63-22_SOS_-01 від 14 липня 2022 року, наданого відповідачем, визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди проведено виходячи з наданих замовником вихідних даних, що свідчить про те, що автомобіль не був оглянутий оцінювачем, який склав звіт.

При цьому, у звіті № 63-22_SOS_-01 від 14 липня 2022 року, складеному ФОП ОСОБА_3 , зазначено про те, що звіт містить професійну думку оцінювача щодо імовірної (ринкової) вартості розміру матеріального збитку КТЗ і не може бути гарантією того, що власник КТЗ зможе відремонтувати його за суму, яка дорівнює розміру матеріального збитку, оцінювач допускає без належної перевірки, що всі дані, надані замовником повні та правдиві.

У наданому позивачем висновку експерта № 135, складеному 05 жовтня 2022 року судовим експертом Галамаєм Я.І., зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України.

Крім того, експертом Галамаєм Я.І. особисто проведено огляд належного позивачу транспортного засобу марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , що надало експерту можливість ідентифікувати автомобіль, його укомплектованість, технічний стан та стан комплектуючих автомобіля, характер і обсяг пошкоджень, що необхідно для проведення належної оцінки вартості відновлювального ремонту.

Висновок експерта № 135 від 05 жовтня 2022 року є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача, узгоджується з іншими матеріалами справи, що свідчить про об`єктивне визначення характеру пошкоджень та вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 .

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 ,на підставі висновку експерта № 135, складеного 05 жовтня 2022 року судовим експертом Галамаєм Я.І.

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lincoln Continental», реєcтраційний номер НОМЕР_1 , не перевищує ліміт відповідальності страховика, у відповідача виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, однак такий ним не виконаний в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 54 713,65 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір страхового відшкодування підтверджений належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта № 135 від 11 жовтня 2022 року складено з порушеннями методики проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу визначена із значним завищенням ціни на заміну запчастин, не підтверджуються матеріалами справи.

Покликання апелянта на те, що у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності саме на страховика покладено обов`язок з визначення заподіяного збитку, не заслуговують на увагу, оскільки статтею 106 ЦПК України передбачено право учасника справи на подання до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, що відповідає принципу змагальності цивільного процесу.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що наданий позивачем висновок експерта не містить відомостей про розмір податку на додану вартість, що не відшкодовується страховиком, оскільки згідно з висновком експерта № 135, складеним 05 жовтня 2022 року судовим експертом Галамаєм Я.І., вартість відновлювального ремонту визначено без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 11.02.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк