УХВАЛА

13 лютого 2025 року

м. Київ

Справа № 305/1164/16-ц

Провадження № 14-13звц25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О. С.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у подальшому уточненим, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за розпискою у сумі 637 568,12 грн, відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 66 944,64 грн та 3 % річних від простроченої суми за три з половиною роки прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі

66 944,64 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Франківський районний суд м. Львова рішенням від 13 червня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року, у задоволенні позову відмовив.

Верховний Суд постановою від 01 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, скасував зазначені рішення судів попередніх інстанцій, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи Франківський районний суд м. Львова рішенням від 25 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , здійснив розподіл судових витрат.

Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2023 року закрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення судів попередніх інстанцій на підставі пункту 5 частини першої статті 396 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) рішенням від 06 червня 2024 року у справі «Баран та інші проти України» (заява № 1229/18 та 8 інших заяв) визнав порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з надмірною тривалістю цивільних проваджень та відсутністю у національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, у якій просить поновити пропущений строк для подання цієї заяви, прийняти її та задовольнити його уточнені позовні вимоги, а саме стягнути з ОСОБА_2 борг за розпискою у розмірі 775 840,84 грн та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 209 477,02 грн. Послався на статті 423 та 426 ЦПК України.

Суддя Великої Палати Верховного Суду вважає, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подана без додержання вимог процесуального закону, а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

За правилами частин першої - третьої статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

У заяві зазначаються:

1) найменування суду, якому адресується заява;

2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) інші учасники справи;

4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

До заяви додаються:

1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу;

2) документ про сплату судового збору;

3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником;

5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу;

6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Однак, подаючи до суду заяву, ОСОБА_1 не дотримався вимог закону щодо її форми і змісту.

Щодо строку подання заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - особою, стосовно якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного (пункт 5 частина перша статті 424 ЦПК України).

До заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами додаються, зокрема, у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення (пункт 6 частини третьої статті 426 ЦПК України).

За правилом частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Вирішити питання про відкриття провадження про перегляд рішення за виключними обставинами за заявою, яка подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, можна лише після поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є обставини, які позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Час виникнення виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 423 ЦПК України, процесуальний закон пов`язує із моментом набуття рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, статусу остаточного.

Оскільки рішення ЄСПЛ від 06 червня 2024 року у справі «Баран та інші проти України» (заява № 1229/18 та 8 інших заяв) набуло статусу остаточного 6 червня 2024 року, то існують підстави вважати, що строк на звернення із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами пропущений, оскільки заява до суду направлена 20 січня 2025 року.

У заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами ОСОБА_1 просить поновити строк для подання такої заяви. Проте заявник не навів жодних мотивів, які б давали обґрунтовані підстави для задоволення його прохання, а також не надав відповідних доказів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, що були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Незнання своїх прав (юридична необізнаність заявника) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тож заявнику потрібно подати клопотання, в якому навести належне обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, надати відповідні письмові докази, що підтверджують такі причини.

Щодо обґрунтування заяви

Перегляд судових рішень на підставі пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України можливий у випадку встановлення ЄСПЛ такого порушення Україною прав, гарантованих Конвенцією, яке призвело до постановлення на національному рівні судового рішення, що суперечить Конвенції або протоколам до неї.

Відповідно до статті 2 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 46 Конвенції Україна зобов`язана виконувати остаточне рішення ЄСПЛ в будь-якій справі, в якій вона є стороною.

У главі 3 згаданого Закону передбачено, що для виконання рішення ЄСПЛ, яким констатовано порушення Україною Конвенції, мають вживатися заходи індивідуального та загального характеру.

Звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, ОСОБА_1 просить задовольнити його позов у цій справі по суті, тобто фактично порушує питання про забезпечення йому на підставі рішення ЄСПЛ у справі «Баран та інші проти України» права на захід індивідуального характеру.

Проте в порушення вимог статті 426 ЦПК України заявник жодним чином не обґрунтував свою заяву, не вказав: (1) яке(-і) саме судове(-і) рішення у цій справі він просить переглянути за виключними обставинами; (2) у чому саме полягає виключна обставина, що дає підстави для перегляду судового(-их) рішення(-ь) у цій справі; зокрема, яким чином рішення ЄСПЛ у справі «Баран та інші проти України», яке стосується лише тривалості розгляду справи, корелюється з вимогою щодо вжиття заходів індивідуального характеру (задоволення позову по суті) у цій справі за позовом ОСОБА_1 .

Отже, заявникові необхідно врахувати наведене та усунути такий недолік шляхом подання до суду уточненої заяви.

Щодо подання копії рішення ЄСПЛ

У наданій заявником копії рішення ЄСПЛ у справі «Баран та інші проти України» зазначено, що перелік заявників і відповідні деталі заяв наведені в таблиці у додатку (пункт 3).

Однак ОСОБА_1 такого додатку до заяви не додав, а також правом, передбаченим пунктом 5 частини третьої статті 426 ЦПК України, не скористався - клопотання про витребування копії цього рішення в органу, відповідального за координацію виконання рішень ЄСПЛ, тобто у Міністерства юстиції України, не подав.

Відсутність рішення ЄСПЛ з автентичним викладом тексту українською мовою та зазначеного додатку позбавляє можливості з упевненістю стверджувати, що предметом дослідження у ЄСПЛ було дотримання Україною міжнародних зобов`язань саме при вирішенні національними судами справи № 305/1164/16-ц.

Отже, наведене свідчить про порушення заявником обов`язку, передбаченого пунктом 3 частини третьої статті 426 ЦПК України.

Зважаючи на викладене вище, заявникові необхідно скористатися указаним вище правом на подання клопотання про витребування копії рішення ЄСПЛ у Міністерства юстиції України, а також надати, зокрема копію формуляра заяви, направленої до ЄСПЛ.

Крім іншого, заява не відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 426 ЦПК України, адже не містить відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до частини 3 статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення заяви без руху.

За таких обставин зазначена заява підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків у встановлений ухвалою строк.

Згідно із частиною 3 статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 185, 423, 425, 426, 427 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків поданої заяви протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Ткачук