Справа № 146/892/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Томашпільська селищна рада Вінницької області,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин Оксана Анатоліївна

вимоги позивача: про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину домоволодіння

представник позивача: адвокат Самар В.О.

представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Барвінський О.П.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

03 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Даний позов обґрунтовано наступним.

13 березня 1997 року ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_6 . Під час шлюбу, 11 лютого 2003 року подружжя придбало будинок в АДРЕСА_1 , який було оформлено на чоловіка.

Під час спільного проживання у подружжя народилися діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

01 квітня 2009 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано.

ОСОБА_3 був мобілізований та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

За декілька днів до смерті ОСОБА_3 вдруге одружився із ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що на момент звернення до суду з позовом ніхто із спадкоємців спадщину після смерті ОСОБА_3 не отримав.

Позивач вказує, що є колишньою дружиною ОСОБА_3 та не є його спадкоємцем, тому в неї виникає необхідність у захисті свого права на право власності на майна, яке було нажито під час шлюбу.

14 жовтня 2024 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якого просить визнати домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що з огляду на те, що спірний будинок придбано після реєстрації шлюбу, позивач вважає необхідним визнати дане майно спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 06 червня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 09 липня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 липня 2024 року підготовче засідання відкладено на 23 серпня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 серпня 2024 року підготовче засідання відкладено на 19 вересня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 вересня 2024 року залучено співвідповідачів.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 вересня 2024 року підготовче засідання відкладено на 15 жовтня 2024 року.

14 жовтня 2024 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 жовтня 2024 року підготовче засідання відкладено на 07 листопада 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 листопада 2024 року підготовче засідання відкладено на 28 листопада 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 листопада 2024 року підготовче засідання відкладено на 19 грудня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 16 січня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 16 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 06 лютого 2025 року.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самар В.О. збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити за обставин викладених у позові. Пояснив, що позивач та покійний ОСОБА_3 одружилися. Ними було куплено будинок під час шлюбу. В 2009 році шлюб було розірвано. Тривалий час після шлюбу колишнє подружжя підтримувало теплі відносини і навіть проживали разом. Після вторгнення РФ ОСОБА_3 було мобілізовано. За два дні до мобілізації ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4 . Позивач неодноразово намагалася зайти в будинок, однак відповідачка ОСОБА_7 забороняла зайти. Така ж поведінка адресована і дітям. Майї будинок не потрібен, однак з позивачкою вона перебуває у неприязних відносинах.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_3 . Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Підтверджує обставини викладені у позові. Вказала, що позивачка ОСОБА_1 та померлий після розірвання шлюбу спілкувалися та ОСОБА_1 приїжджала до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 не давала ОСОБА_1 доступу до хати. Вона це бачила бо одного разу вона була присутня, коли ОСОБА_1 приходила з синами до ОСОБА_3 . Також ОСОБА_1 говорила їй про те, що її не пускають. Це було десь за пів року до одруження можливо влітку бо було тепло. Її син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружились в лютому 2023 року. До одруження вони десь пів року зустрічалися. За результатами розгляду справи вказала, що хоче щоб дітям попала частина хати.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що в 2009 році його батьки: померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_1 роз`їхалися. Після чого вони з матір`ю періодично бували у батька. Батько жив окремо. Десь в 2021 2022 році мати була у будинку батька. ОСОБА_4 забороняла його матері відвідувати батька. Коли жив батько з ОСОБА_8 , його туди не запрошували.

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Барвінський О.П. в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення та подав заяву про застосування строків позовної давності. Пояснив, що шлюб між позивачем та померлим ОСОБА_3 було розірвано в 2009 році. З того часу минуло 14 років. За цей час позивач щодо розподілу майна нікуди не зверталася. Жодних доказів для обґрунтування позовних вимог позивачкою не додано. Як видно з позову, сама позивачка підтверджує, що строки звернення до суду сплили.

Представник відповідача Томашпільської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, збільшені позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень щодо позову немає.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Барвінського О.П., відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , розглянувши заяву відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача Томашпільської селищної ради Вінницької області та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність доказів, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 02 січня 2024 року органом 5112.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 13.03.1997, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 13 березня 1997 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу сторони взяли прізвища ОСОБА_10 / ОСОБА_10 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 01 квітня 2009 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 36282903 від 23.01.2024, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 26.02.2009, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, 422, 11.02.2003, Томашпільська державна нотаріальна контора.

Згідно копії договору купівлі продажу житлового будинку від 11 лютого 2023 року ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_6 купив житловий будинок з господарчими будівлями , який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 57 від 29.02.2024 КП «Могилів-Подільське МБТІ» за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 . Назва вулиці змінилася з АДРЕСА_1 нумерація будинку не змінилася.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії довідки №48/02-14 від 26.01.2024, виданої Тульчинською ДНК, на заяву ОСОБА_1 , повідомлено про необхідність звернутися до суду з заявою про виділення своєї частки будинку, яка була придбана в період зареєстрованого шлюбу.

Як видно з копії спадкової справи № 722/2023 після смерті ОСОБА_6 , наданої на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена. З заявами про видачу свідоцтв на спадкове майно звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Свідоцтва на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 видано на імена ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.2 ст. 72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Згідно ч.3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача ОСОБА_4 , адвокатом Барвінським О.П. заявлено про сплив строку позовної давності.

Як видно з доданих до позову доказів, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 01 квітня 2009 року. Жодних доказів на підтвердження проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після розірвання шлюбу позивачем не надано. Позов було подано до суду 03 червня 2024 року. Таким чином, строк позовної давності для звернення позивачем до суду закінчився 02.04.2012 року. При цьому суд враховує, що строк позовної давності сплив до введення в Україні воєнного стану.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, зокрема, клопотання сторони відповідача про застосування строку позовної давності, тих обставин, що позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску позовної давності чи збільшення строку позовної давності за домовленістю сторін, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину домоволодіння слід відмовити за спливом строків давності звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, що складаються з 2422,40 грн., сплаченого судового збору.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача залишити за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 57, 60, 72 СК України, ст.22 КпШС України, ст. ст. 252-255, 258, 216, 262, 267, 368 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин Оксана Анатоліївна про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину домоволодіння - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 02 січня 2024 року органом 5112, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Томашпільська селищна рада, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, селище Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин Оксана Анатоліївна, , адреса: 23600, Вінницька область, Тульчинський район, м.Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 47.

Повний текст рішення виготовлено: 14 лютого 2025 року

Суддя: О. В. Пилипчук