Справа № 127/2976/25
Провадження 2/127/461/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-банк» Дємідова Романа Олександровича про забезпечення позову в справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось АТ «Акцент-банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі.

Також позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на банківський рахунок AT «Акцент-Банк» IBAN: НОМЕР_1 (картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), та грошові кошти, що зберігаються на ньому, що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити вчиняти ОСОБА_2 будь-які дії щодо грошових коштів, що там зберігаються.

Заява мотивована тим, що АТ «Акцент-Банк» вживав заходи досудового врегулювання шляхом медіації, але матеріальні збитки АТ «Акцент-Банк» на момент подання заяви ОСОБА_3 не відшкодовано. Разом з цим, ОСОБА_4 являється клієнтом АТ «Акцент-Банк», має банківський рахунок IBAN: НОМЕР_1 , (картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), на якому зберігаються грошові кошти у розмірі суми позову. Невжиття заходів забезпечення позову, шляхом арешту грошових коштів, що зберігаються на банківському рахунку AT «Акцент-Банк» IBAN: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , становить реальну загрозу уникнення цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 та невідшкодування матеріальних збитків АТ «Акцент-Банк», заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення (шахрайства).

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши зазначену заяву, матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як слідує з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є грошові кошти АТ «Акцент-Банк», якими ОСОБА_4 заволоділа шахрайським шляхом за кредитним договором від 23.12.2021 року у розмірі 14444 грн. 20 коп., укладеним нею за викраденим паспортом та карткою РНОКПП від імені ОСОБА_5 . Матеріальний збиток АТ «Акцент-Банк» на момент подання заяви не відшкодований ОСОБА_6 . До заяви про забезпечення позову позивачем додана довідку по рахунках ОСОБА_1 від 28.01.2025, відповідно до якої на банківських рахунках відповідача зберігаються грошові кошти у розмірі пред`явлених позовних вимог.

Суд, враховуючи предмет позову та наведені у заяві доводи, дійшов висновку, що накладення арешту на банківський рахунок AT «Акцент-Банк» IBAN НОМЕР_1 (картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), та грошові кошти, які зберігаються на ньому, що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є співмірним із заявленими позивачем вимогами, адже з огляду на виниклі між сторонами спірні правовідносини цілком охоплюється предметом позову, а тому вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Тобто, метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини").

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «Акцент-банк» Дємідова Романа Олександровича про забезпечення позову в справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок AT «Акцент-Банк» IBAN: НОМЕР_1 (картки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) та грошові кошти, які зберігаються на ньому, що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити вчиняти ОСОБА_2 будь-які дії щодо грошових коштів, що там зберігаються.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Акціонерне товариство «Акцент-банк»: , місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, 11.

ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: В. В. Горбатюк