Справа № 638/2256/25
Провадження № 2-з/638/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Подус Г.С., розглянувши заяву представника Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор Солоницівської селищної ради Харківської області Тесленко Ігор Анатолійович, державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещака Галина Леонідівна про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник Харківської міської ради звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор Солоницівської селищної ради Харківської області Тесленко Ігор Анатолійович, державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещака Галина Леонідівна в якому просить: - скасувати рішення державного реєстратора Тесленко Ігоря Анатолійовича про державну реєстрацію права власності № 66937176 від 27.03.2023 на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 видане 22.03.2012) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120); - свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-185 видане 31.03.2023 Сьомою Харківською міською державною нотаріальною конторою визнати недійсним; - скасувати рішення державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини Леонідівни про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 35,5 кв.м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120; - зобов`язати ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 від житлового будинку загальною площею 35,5 кв.м.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Після відкриття провадження представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 35,5 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120).

В обґрунтування заяви зазначає, що Харківська міська рада звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа державний реєстратор Солоницівської селищної ради Харківської області Тесленко І. А., Державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещака Г. Л. про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

На адресу Харківської міської ради надійшло звернення ОСОБА_1 щодо обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв`язку з наданням у власність земельної ділянки за вказаною адресою. Інспекцією з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради проведено комплекс перевірочних заходів щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено виїзд на місцевість. Під час обстеження земельної ділянки було встановлено: 1. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2023 № НВ-023 (кадастровий номер :13:013:00250) площа земельної ділянки становить 0,0596 га; 2. Земельна ділянка огороджена; 3. На земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі Реєстр) право власності або право користування на земельну ділянку з кадастровим номером :13:013:0025 по АДРЕСА_1 за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстроване. Земельна ділянка за вказаною адресою перебуває у комунальній власності. Згідно з інформацією Реєстру за ОСОБА_2 вперше 21.03.2023 зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 35,5 кв.м з прибудовами та надвірні будівлі і споруди: сарай літ. «Б», альтанка літ. «Д», навіс літ. «Е», водопровід № 4, огорожі № 6, 9, хвіртка № 7, ворота № 8 по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, індексний номер рішення 66937176). Підставою для проведення державної реєстрації права власності державним реєстратором Тесленко І.А. визначено: Договір про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 18.05.1951 № 19685 (далі Договір № 19685). Інших документів для проведення державної реєстрації державному реєстратору не надано. Згідно відомостей з Реєстру ОСОБА_2 є померлою (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане 22.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В подальшому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2023 право власності на вказаний житловий будинок перейшло до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Відповідно до відомостей які містяться в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «А-1» - 1953 року спорудження. Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1125036 від 12.12.2022 виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (далі КП «ХМБТІ») на адвокатський запит від 12.12.2022 № 18 адвоката Ковтунової Л.Ю. станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 не проводилась. Назва «вулиця Лялі Убийвовк» уточнена згідно з реєстром назв урбанонімів м. Харкова, затвердженим рішенням 9 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 25.12.2022 зі змінами та доповненнями. Відповідно до відомостей які містяться в Договорі № 19685, забудовником земельної ділянки є ОСОБА_2 (спадкодавець). Відповідно до п. 1 вказаного договору, Житлоуправління відводить Забудовнику ділянку комунальної землі площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку у АДРЕСА_2 . Пунктом 4. Договору № 19685 визначено, забудовник зобов`язується не пізніше 18.05.1951 року подати до Управління Архітектора, Відділу комунального господарства або Житлоуправління міста проект будівництва на затвердження. Забудовник зобов`язується розпочати будівництво не пізніше 10.06.1951 року та повністю закінчити його не пізніше 10.06.1954 року (п. 5). Пунктом 6 Договору № 19685 будівництво будинку має відповідати архітектурно-планувальному завданню та проекту, затвердженому Головним Архітектором міста Харкова. Забудовник зобов`язаний при зведенні будівель дотримуватися всіх діючих будівельних, протипожежних, санітарних правил, несучи за порушення таких правил відповідальність (п. 7). Пунктом 14 Договору № 19685 визначено, що після закінчення будівництва протягом 5-ти днів Забудовник зобов`язаний сповістити Житлове управління, яке перевірить і складе акт про виконання будівництва. Вивченням матеріалів які містяться в інвентаризаційній справі № 63247 КП «ХМБТІ» встановлено, що акт про виконання будівництва чи інші документи на підтвердження факту виконання будівельних робіт у відповідності до архітектурно-планувального завдання та проекту відсутні. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (е-construction.gov.ua), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації з травня 2011 року, відсутні документи дозвільного та декларативного характеру щодо об`єкту нерухомого майна, житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вважає, що дізнавшись про подання Харківською міською радою вказаного позову відповідачем можуть здійснюватися дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду. Також вважає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником спірного нерухомого майна та має всі можливості вільно розпоряджатися спірним майном, тобто має можливість в будь-який час укласти правочин та відчужити спірне майно третім особам, що негативно вплине на їх права у майбутньому, а у подальшому призведе до необхідності залучення їх до участі у справі, визнання цивільно-правових угод недійсними, а також скасування відповідних рішень державних реєстраторів про реєстрацію речових прав на це спірне майно, що в цілому негативно вплине на строки розгляду справи по суті та затягуванню процесу. Крім того, це порушить права і свободи особи, яка придбає спірне майно. На підставі викладеного заяву просить задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

З дослідженої заяви вбачається, що вимоги позивача мають немайновий характер.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинення будь-яких дій щодо відчуження об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 35,5 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120) є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор Солоницівської селищної ради Харківської області Тесленко Ігор Анатолійович, державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещака Галина Леонідівна про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиненяти будь-які дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 35,5 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120)

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: