Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1267/2025 Справа № 641/825/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до п. 2, 5 ч.2, 6 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач є громадянкою України, а відповідач громадянином Федеративної Республіки Німеччина.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» ( далі Закону) правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є ( ч.1 ст. 16 Закону).

Згідно ст. 63 Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Отже якщо подружжя є громадянами різних держав розірвання шлюбу провадиться за законодавством України, якщо подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні, і при цьому на момент звернення до суду вони обоє, або хоча б один із них все ще має місце проживання в Україні.

Між тим, представник позивача у позові посилається одночасно на норми ч.9,10 ст. 28 ЦПК України згідно якої позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) ; позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

При цьому, не надаючи доказів підстав такого посилання.

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру відсутні відомості щодо реєстрації відповідача у м. Харкові та Україні.

Зазначені обставини перешкоджають суду у визначенні права держави відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Таким чином, позивачу слід надати докази спільного проживання сторін на території України, надавши суду відповідні докази зазначених обставин.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Правилами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України закріплено вимогу щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 106 СК України закріплено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Як убачається зі змісту пред`явленого позивачем позову, від шлюбу в подружжя малолітніх та неповнолітніх дітей немає, поряд з цим матеріали позовної заяви не містять відомостей про наявність спору між подружжям щодо розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану, а, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, до позову надано документ, зазначений в переліку додатків до позову як копія паспорту відповідача, без перекладу українською мовою.

Обов`язок щодо належного оформлення позову та подачі необхідних документів покладено на позивача.

З огляду на викладене, зазначені вище вимоги цивільного процесуального законодавства України позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду дотримані не були.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.175, 177, 185,260,261,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Зелінська