Справа № 943/2482/20 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б. М.
Провадження № 22-ц/811/3846/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Львів

Справа № 943/2482/20

Провадження № 22-ц/811/3846/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_1 , на рішення Буського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Буську 5 листопада 2024року у складі судді Журибіди Б.М. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, з участю третьої особи: Приватного нотаріуса Буського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В., про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та визнання права на оформлення документів щодо викупу земельної ділянки,-

встановив:

30 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 , Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, з участю третьої особи: Приватного нотаріуса Буського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В., провизнання незаконним рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області від 5 квітня 2019 року № 691 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність на земельних торгах (аукціоні) в АДРЕСА_1 »; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 9 жовтня 2019 року між Красненською селищною радою Буського району Львівської області та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В. 9 жовтня 2019 року, зареєстрованого за № 1662; визнання за нею ( ОСОБА_3 ) права на оформлення документів щодо викупу земельної ділянки площею 0,1942 га для обслуговування навісу на АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що їй, як власнику навісу, належить право користування земельною ділянкою площею 0,1942 га, розташованою за вказаною адресою. На підтвердження такої площі посилається на розміри та конфігурацію ділянки, що визначені в проекті землеустрою 2008 року та в проекті детального плану території, розробленому в 2012 році; зазначаючи, що такі не затверджені. Вважає, що наявні у складі проекту землеустрою від 2008 року рішення селищної ради про надання дозволу її спадкодавцю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, а також довідка Управління земельних ресурсів у Буському районі про визначення земельній ділянці кадастрового номеру :05:001:0056 та акт встановлення і погодження меж вказують на ознаки формування ділянки площею 0,1942 га. Стверджує, що ця площа зменшилась і була включена у 2019 році до складу земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0139, площею 0,1576 га, яка придбана ОСОБА_4 на земельних торгах (аукціоні) згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 9 жовтня 2019 року між ним та Красненською селищною радою Буського району Львівської області. Зазначає, що відчуженням частини використовуваної нею (позивачем) та її спадкодавцем земельної ділянки відповідачу, без добровільної відмови від фактичного користування цією ділянкою, та без вилучення її у неї ( ОСОБА_3 ), Красненська селищна рада порушила її право на землекористування та цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку площею 0,1942 га під навісом після набуття права власності на такий в порядку спадкування, згідно ухвали Буського районного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року, яка набрала законної сили, у справі № 440/2393/18. Цією ухвалою визнано її (позивача) право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1942 га для обслуговування навісу. Просить позов задовольнити.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 5 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Рішення суду через свого представника ОСОБА_1 оскаржила ОСОБА_3 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Посилається на доводи позовної заяви. Вказує, що Буський районний суд Львівської області при ухваленні оскаржуваного рішення не застосував ст. 377 ЦК України ( у чинній станом на 24 квітня 2007 року редакції), ст. 79 ЗК України (в редакції, чинній станом на 2 листопада 2007 року), ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній станом на 24 квітня 2007 року, 2 листопада 2007 року), ст. 198 ЗК України (в редакції, чинній станом на лютий 2008 року), ст.ст. 19, 22, 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній станом на 2 листопада 2007 року), п. 1.8., п. 2.7. Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель, який є додатком до Вказівки Державного комітету України із земельних ресурсів від 20 березня 2002 року № 12 «Про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель» (втратила чинність 15 лютого 2010 року), які підлягали застосуванню. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померлий чоловік позивача ОСОБА_5 , який набув право власності на навіс на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 24 квітня 2007 року між спільним підприємством «Буський райкоопзаготпром» та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області Лукащук Н.О. 24 квітня 2007 року за № 453. Зазначеним договором розмір земельної ділянки для обслуговування навісу не визначено. За клопотанням райкоопзаготпрому Буської РСС від 22 січня 2008 року рішенням Красненської селищної ради Буського району Львівської області від 22 січня 2008 року №10 «Про припинення права користування земельною ділянкою райкоопзаготпром Буської РСС» припинено право користування райкоопзаготпрому Буської РСС земельною ділянкою площею 0,8568 га в смт. Красне в межах населеного пункту. Згідно листа Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 24 грудня 2020 року № 446, після рішення Красненської селищної ради № 10 від 22 січня 2008 року за райкоопзаготпромом Буської РСС більше земель не обліковувались по формі 6-зем. З Виписки з форми 6-зем по Буському району про попереднього землекористувача земельної ділянки, яка надається в оренду ОСОБА_5 на території АДРЕСА_1 для обслуговування навісу станом на 1 січня 2008 року, виданої Управлінням земельних ресурсів у Буському районі, яка міститься в документації із землеустрою ОСОБА_5 , вбачається, що за попереднім землекористувачем рахувалася земельна ділянка площею 0,1942 га для обслуговування навісу. На підставі цього попередній власник навісу (спільне підприємство «Буський райкоопзаготпром») мав право користування земельною ділянкою площею 0,1942 га для обслуговування цього навісу. При відчуженні навісу до набувача ОСОБА_5 перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщений навіс, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (загальною площею 0,1942 га). Рішенням Красненської селищної ради Буського району Львівської області від 2 листопада 2007 року № 198 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_5 » надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1942 га для обслуговування викупленого залізобетонного навісу в АДРЕСА_1 . Отже, Красненська селищна рада, організовуючи та здійснюючи землеустрій в межах своїх повноважень, своїм рішенням від 2 листопада 2007 року № 198 встановила площу земельної ділянки для обслуговування навісу в розмірі 0,1942 га та надала дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з такою площею. Вказує, що на підставі цього рішення, в лютому 2008 року ліцензованою землевпорядною організацією ТзОВ «НВП «ГЕО-ТРАНС» розроблено проект землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки для обслуговування навісу, що підтверджується відповідною документацією із землеустрою та листом ТзОВ «НВП «ГЕО-ТРАНС» від 27 травня 2021 року № 23. Посилається на те, що в ході проведення ліцензованою землевпорядною організацією ТзОВ «НВП «ГЕО- ТРАНС» кадастрової зйомки, межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_5 закріплено відповідними межовими знаками у відповідності до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які внесені до файлової системи, та погоджено із суміжними землекористувачами, визначено площу земельної ділянки в розмірі 0,1942 га та складено кадастровий план. На стадії кадастрової зйомки Управлінням земельних ресурсів у Буському районі видано ОСОБА_5 довідку про присвоєння вперше кадастрового номера :05:001:0056 земельній ділянці площею 0,1942 га для обслуговування навісу. Згідно висновку Красненської селищної ради від 31 січня 2008 року № 33, який міститься в документації із землеустрою ОСОБА_5 , селищна рада не заперечувала у виділенні ОСОБА_5 на умовах оренди земельної ділянки площею 0,1942 га із земель промисловості для обслуговування викупленого бетонного навісу. Управління земельних ресурсів у Буському районі не заперечувало проти виділення ОСОБА_5 земельної ділянки на умовах оренди з правом викупу із земель промисловості площею 0,1942 га в землі комерційного призначення. Висновком Управління земельних ресурсів у Буському районі від 7 березня 2008 року № 593 підтверджено право користування земельною ділянкою ОСОБА_5 . Відповідно до висновку експерта № 1272/2 за результатами проведення додаткової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи за заявою Колодія Ростислава Романовича, який діє в інтересах ПП «ОАЗА» та ОСОБА_3 , складеного 7 червня 2022 року судовим експертом Перекрьостовим В.М., станом на лютий 2018 року земельна ділянка із встановленими межами та визначеною площею 0,1942 га для обслуговування навісу на АДРЕСА_1 із присвоєним кадастровим номером :05:001:0056, якою користується ОСОБА_3 , була сформованою. Стверджує, що спірна земельна ділянка, станом на лютий 2008 року була сформованою та перебувала у фактичному користуванні чоловіка позивача - ОСОБА_5 . Зазначає, що за користування земельною ділянкою площею 0,1942 га для обслуговування навісу з урахуванням прилеглої території в період 2010-2013 років ОСОБА_5 сплатив земельний податок. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року у справі № 440/2393/18, яка набрала законної сили 29 грудня 2018 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на навіс та право на одноосібне завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1942 га для обслуговування навісу на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0056, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі цієї ухвали суду та рішення Виконавчого комітету Красненської селищної ради Буського району Львівської області від 27 червня 2019 року № 26 «Про присвоєння поштової адреси» у спадкоємця ОСОБА_3 виникло право власності на навіс, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого державним реєстратором Шереметою М.М. 27 червня 2019 року за № 172022312. ОСОБА_3 , набувши право власності на навіс та право на завершення приватизації земельної ділянки на підставі судового рішення, має цивільний інтерес в оформленні права власності на земельну ділянку площею 0, 1942 га під нежитловою будівлею з врахуванням площі, необхідної для її обслуговування, шляхом її викупу за договором купівлі-продажу. Успадкувавши права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_5 , позивач продовжила оформляти право на земельну ділянку та сплачувати земельний податок за користування нею за 2019 рік, що підтверджується квитанцією від 23 червня 2020 року № 0.0..1. Вказує, що 13 вересня 2021 року ОСОБА_3 подала до Красненської селищної ради заяву, в якій просила надати їй дозвіл на викуп земельної ділянки площею 0,1942 га із цільовим призначенням код КВЦПЗ - 11.03 «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств», що відносяться до категорії земель «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення», із видом використання для обслуговування навісу на АДРЕСА_1 без проведення земельних торгів та прийняти рішення у відповідності до ч. 3 ст. 128 ЗК України. Листом № 1510 від 23 жовтня 2021 року Красненська селищна рада повідомила заявника про те, що рішення селищної ради щодо задоволення поданої заяви не прийнято, оскільки згідно результатів голосування більшість депутатів від загального складу ради не віддали свої голоси. При розробленні в 2019 році ТзОВ «Інститут геоінформаційних систем» проекту детального плану території в АДРЕСА_1 на підставі договору № 27/08 П-19 від 27 лютого 2019 року, укладеного між товариством та ОСОБА_3 , виявлено, що площа земельної ділянки зменшилась з 0,1942 га до 0,1666 га, тобто на 0,0276 га. Такі розміри та конфігурація земельної ділянки не відповідають площі та конфігурації земельної ділянки, відображеної в кадастровому плані, що міститься в проекті землеустрою ОСОБА_5 від 2008 року. Згідно висновку експерта № 1272 за результатами проведення будівельно- технічної і земельно-технічної експертизи, складеного 25 січня 2022 року судовим експертом Перекрьостовим В.М., площа земельної ділянки 0,1942 га для обслуговування навісу відповідно до функціонального призначення технічно обґрунтована. Земельна ділянка площею 0,1576 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0139, накладається на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ОСОБА_3 , кадастровий номер :05:001:0056. Площа накладення складає 270,1 кв. м. Відповідно до цього висновку, фактично на дату проведення експертизи площа земельної ділянки для обслуговування навісу становить 0,1605 га. Зменшення розміру земельної ділянки становить 0,0337 га (0,1942 га - 0,1605 га). Фактичне користування позивачем земельною ділянкою, в частині накладення земельної ділянки ОСОБА_4 , кадастровий номер :05:001:0139, на земельну ділянку ОСОБА_3 не відповідає проекту землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки для обслуговування навісу, розробленого в 2008 році ТзОВ «НВП « «ГЕО-ТРАНС» та містобудівному обґрунтуванню, яке міститься в проекті землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0066, для реконструкції придбаних приміщень під цех по виготовленню металопластикових виробів на АДРЕСА_1 , розробленого в 2008 році ТзОВ «НВП «ГЕО-ТРАНС».

3лютого 2025 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому представник посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

4 лютого 2025 року Красненською селищною радою Золочівського району Львівської областіподано відзив на апеляційну скаргу, у якому представник посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом з метою визнання права на оформлення документів щодо викупу земельної ділянки для обслуговування набутого нею у власність в порядку спадкування після смерті чоловіка ( ОСОБА_5 ) навісу на АДРЕСА_1 площею 0,1942 га. В обґрунтування цього позову посилалася на те, що ділянка саме такою площею сформована, як об`єкт цивільних прав на підставі проекту землеустрою, розробленого у 2008 році на замовлення її спадкодавця.

24 квітня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу № 452 ОСОБА_5 придбав у СП «Буський райкоопзаготпром» навіс, що знаходиться за адресою: смт. Красне, вул. Залізнична, 11 Буського району Львівської області.

У цьому договорі відсутнє посилання на розмір земельної ділянки, на якій розташований навіс, що відчужується, тобто за цим правочином продавець не передав, а покупець не набув конкретного обсягу прав на відповідну ділянку, в тому числі щодо її площі. Відомості про право власності або користування продавця спірною земельною ділянкою відсутні.

У 2008 році на замовлення ОСОБА_5 ТзОВ НВП «ГЕО-ТРАНС» розроблено проект землеустрою на проведення робіт по відновленню земельної ділянки для обслуговування навісу, який стосується ділянки, площею 0,1942 га.

З матеріалів проекту землеустрою вбачається, що такий розроблявся на підставі рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 198 від 2 листопада 2007 року, яким ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення та подальшої передачі земельної ділянки в оренду. Пунктами 4 і 5 цього рішення встановлено 3-місячний термін на виготовлення проекту відведення земельної ділянки та подання його на розгляд і затвердження у встановленому порядку.

Листом Красненської селищної ради № 310 від 8 вересня 2020 року підтверджено, що проект землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки, площею 0,1942 га на АДРЕСА_1 не подавався на розгляд сесії Красненської селищної ради, як і будь-яка інша технічна документація щодо цієї земельної ділянки та не затверджувався у встановленому порядку.

Пунктами 10 - 12 Технічного завдання до проекту землеустрою 2008 року визначено, що технічна документація повинна пройти погодження Головного архітектора району, Головного державного санітарного лікаря району та державну землевпорядну експертизу. Відомості про виконання

Відомості про те, що вказаний проект землеустрою пройшов державну експертизу та був погоджений у належному порядку відсутні.

У матеріалах проекту землеустрою 2008 року наявна довідка Управління земельних ресурсів у Буському районі про визначення земельній ділянці площею 0,1942 га кадастрового номера :05:001:0056.

З листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № 29-13-0.20-110/102-20 від 10 вересня 2020 року вбачається, що на земельній ділянці площею 0,1942 га, яка розміщена на території АДРЕСА_1 , Управлінням земельних ресурсів у Буському районі та/або Відділом Держгеокадастру у Буському районі, Відділом у Буському районі Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області не присвоєно кадастровий номер :05:001:0056, така ділянка не зареєстрована у Державному земельному кадастрі на у Державному реєстрі земель, а з 2006 року по даний час неможливо здійснити присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці без внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру чи Автоматизованої системи Державного земельного кадастру.

У листі Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області зазначено, що в місцевому фонді документації з землеустрою відсутня будь-яка документація з землеустрою, в тому числі «Проект землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки для обслуговування навісу за адресою: АДРЕСА_1 »; присвоєння кадастрового номера земельній ділянці без подання виконавцем технічної документації в електронному (обмінний файл) і паперовому вигляді та без проведення перевірки такого обмінного файлу не передбачено чинним законодавством України.

Акт встановлення і погодження меж в складі проекту землеустрою 2008 року не містить підписів суміжних землекористувачів: селищного голови, директора ПП «ОАЗА», інженера землевпорядника та ОСОБА_5 , на замовлення якого розроблявся проект.

З матеріалів справи вбачається, що у 2012 році Комунальним архітектурно-планувальним підприємством «Броди-проект» розроблено проект детального плану території, з якого прослідковується, що такий не затверджений органом місцевого самоврядування, що визнається стороною позивача у позовній заяві.

Зазначений проект детального плану виготовлений за зверненням ПП «ОАЗА», як власника споруди по виготовленню бетонних виробів (приймального пункту загальною площею 194,2 кв.м) на іншу ділянку площею 0,2258 га, а не на спірну земельну ділянку, яка має площу 0,1942 га.

Листом Красненської селищної ради № 310 від 8 вересня 2020 року підтверджено, що звернення від ОСОБА_5 до Красненської селищної ради із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки площею 0,1942 га на АДРЕСА_2 не було; рішення про передачу у приватну власність або в користування ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки не приймалось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

ОСОБА_5 , отримавши рішення селищної ради № 198 від 2 листопада 2007 року, яким йому надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення та подальшої передачі земельної ділянки в оренду і визначено 3-місячний термін на виготовлення проекту відведення земельної ділянки та подання його на розгляд і затвердження у встановленому порядку, не забезпечив реалізації цього рішення. Він тільки звернувся із заявою до ТзОВ НВП «ГЕО-ТРАНС» про розробку проекту землеустрою, який був виготовлений у 2008 році, однак не погоджений в компетентних органах і не пройшов державної експертизи. Після цього ОСОБА_5 протягом більш ніж 6 років до часу його смерті не вживав жодних дій, спрямованих на оформлення землекористування або власності щодо земельної ділянки площею 0,1942 га, зокрема, не подав на затвердження Красненської селищної ради, розробленого на його замовлення проекту землеустрою та не звертався з заявою про передачу йому у власність або користування відповідної земельної ділянки.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року (справа № 688/2908/16-ц) щодо виключної правової проблеми дозвіл на розробку проекту відведення не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку; якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проєкт та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.

Судом встановлено, що через чотири роки після смерті ОСОБА_5 ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року у справі № 440/2393/18, яка набрала законної сили, за ОСОБА_3 (спадкоємцем ОСОБА_5 ) визнано право власності на навіс загальною площею 486 кв. м, що розташований за адресою знаходження спірної земельної ділянки, та право на одноосібне завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1942 га для обслуговування навісу по цій адресі (кадастровий номер :05:001:0056) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього позивач не вчиняла жодних дій, направлених на оформлення своїх прав щодо спірної земельної ділянки.

5 квітня 2019 року Красненською селищною радою Буського району Львівської області прийнято рішення № 691 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність на земельних торгах (аукціоні) в АДРЕСА_1 ». На виконання зазначеного рішення земельні торги проведено

За підставі результатів земельних торгів 9 жовтня 2019 року між Красненською селищною радою Буського району Львівської області та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований за № 1662. На підставі цього договору за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цього дня зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1576 га, кадастровий номер :05:001:0139, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру № 190039067 від 25 листопада 2019 року.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

З наявних у справі доказів не вбачається, що у ОСОБА_3 чи її спадкодавця виникло право на викуп ділянки саме площею 0,1942 га. Рішенням Красненської селищної ради № 198 від 2 листопада 2007 року ОСОБА_5 надавався дозвіл на виготовлення проєкту відведення земельної ділянки виключно для передачі в оренду, що не було реалізовано останнім за життя.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц «звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням проєкту землеустрою є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою. Водночас слід наголосити, що розробка проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки в користування, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки. Тому в разі неотримання в користування такої земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проєкту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат».

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (у чинній до 2013 року редакції) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

Позивачем не надано суду державного акту про право власності чи користування земельною ділянкою площею 0,1942 га на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 посилається на те, що набула право на вказану ділянку на підставі рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 198 від 2 листопада 2007 року, яким надано дозвіл на виготовлення проєкту відведення земельної ділянки та на підставі не затвердженого проєкту землеустрою на проведення робіт по відновленню земельної ділянки для обслуговування навісу за адресою: АДРЕСА_1 , розробленого ТзОВ НВП «ГЕО-ТРАНС» у 2008 році, вказуючи, що ОСОБА_5 не оформив це право в установленому порядку до моменту смерті (9 березня 2014 року).

У п. 20 Розділу Х Перехідних положень ЗК України закріплено припис: установити, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, крім випадків, визначених статтею 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією.

Від наявності рішення компетентного органу про надання або передачу земельної ділянки у власність або користування залежить можливість формування такої ділянки, як об`єкта цивільних прав та подальшого оформлення прав на неї, в тому числі щодо ділянок по яких розроблялась технічна документація до 2013 року.

На момент прийняття оскаржуваних рішення Красненською селищною радою та укладення договору купівлі-продажу, а також станом на даний час відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність або користування позивача чи її спадкодавця земельної ділянки площею 0,1942 га на АДРЕСА_1 .

Пунктами «а», «в» ч.1 ст.12 ЗК України в редакції від 1 січня 2008 року визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно із п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, що діяла на момент розроблення Проекту відведення, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 9 ст. 118 ЗК України в редакції, що діяла на момент розроблення проекту землеустрою, проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Пунктом 10 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року, що діяв станом на 2008 рік, та абз. 7 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» в редакції 17 червня 2004 року, що діяла до 14 жовтня 2008 року, визначено проведення обов`язкової державної експертизи проектів відведення земельної ділянки.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 186 ЗК України розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки.

Згідно із ч. ч. 10 та 11 ст. 118 цього Кодексу у вказаній редакції районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проєкт відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду, питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. д) ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» в редакції від 22 травня 2003 року проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок належать до документації з землеустрою, якою згідно з абз. 4 ст. 1 цього Закону є затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали.

Встановлено, що проєкт землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки для обслуговування навісу за адресою: АДРЕСА_1 2008 року не затверджений у встановленому порядку Красненською селищною радою, не пройшов погодження у встановленому порядку та щодо нього не проводилась державна експертиза, що свідчить про те, що він не набув статусу документації з землеустрою.

У спірних правовідносинах відсутнє рішення Красненської селищної ради, прийняте на пленарному засіданні (зокрема, до 1 січня 2013 року) про затвердження проєкту землеустрою, розробленого на замовлення ОСОБА_5 , як і про передачу йому у власність чи користування земельної ділянки площею 0,1942 га. Спадкодавцем не укладався правочин щодо набуття права на таку земельну ділянку, крім того, виготовлений проєкт землеустрою не набув статусу документації з землеустрою, акт встановлення і погодження меж не підписаний усіма суміжними землевласниками та землекористувачами, не одержано у встановленому порядку державного акта на землю та не здійснено реєстрації права власності, не відбулось формування земельної ділянки відповідною площею, як об`єкта цивільних прав, а речові права на таке майно не визнаються дійсними в силу приписів п. 20 Розділу Х Перехідних положень ЗК України та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З висновку Красненської селищної ради, що є частиною незатвердженого проекту землеустрою 2008 року, вбачається, що ОСОБА_5 не відмовлено у виділенні земельної ділянки площею 0,1942 га в оренду за умови укладення договору, проведення державної реєстрації та своєчасного внесення орендної плати. Вказаний висновок не є рішенням про надання заявнику у власність чи користування земельної ділянки відповідної площі, прийнятим на пленарному засіданні в порядку реалізації радою, як колегіальним органом, своїх повноважень щодо розпорядження землями територіальної громади, а лише визначає умови за яких можливе виділення ділянки.

Проєкт землеустрою, розроблений у 2008 році на замовлення ОСОБА_5 , не затверджено уповноваженим органом (Красненською селищною радою) як і будь-яка інша технічна документація щодо земельної ділянки площею 0,1942 га на АДРЕСА_1 . Визначений на його підставі кадастровий номер не вважається присвоєним в силу приписів абз. 4 п. 2 розділу VІІ Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до яких у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року. Такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

З листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № 29-13-0.20-110/102-20 від 10 вересня 2020 року вбачається, що спірній земельній ділянці Управлінням земельних ресурсів у Буському районі та/або Відділом Держгеокадастру у Буському районі, Відділом у Буському районі Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області не присвоєно кадастровий номер :05:001:0056, така ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі чи в Державному реєстрі земель і з 2006 року по даний час неможливо здійснити присвоєння кадастрового номера земельній ділянці без внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру чи Автоматизованої системи Державного земельного кадастру.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 2 червня 2021 року у справі № 362/6164/17 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно постанови Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа № 343/1048/17) якщо спадкодавець за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірні земельні ділянки, то вони не є об`єктом спадкування і не увійшли до спадкової маси.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року у справі № 440/2393/18 затверджено мирову угоду між спадкоємцями ОСОБА_5 , однак судом не встановлювались підстави набуття спадкодавцем права користування земельною ділянкою площею 0,1942 га для обслуговування навісу, як і не досліджувались докази, які б засвідчували виникнення відповідного права, та не надавалась оцінка таким, в тому числі проєкту землеустрою та іншим матеріалам, що подані позивачем на обґрунтування своїх вимог в межах даної справи.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 9 жовтня 2019 року за результатами проведення земельних торгів (аукціону), за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цього дня зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1576 га, кадастровий номер :05:001:0139, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру № 190039067 від 25 листопада 2019 року.

Наявність відомостей про реєстрацію за ОСОБА_4 прав на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виключає можливість державної реєстрації, набутого, однак не оформленого до 1 січня 2013 року права іншої особи на таке майно чи його частину відповідно до приписів абз. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивачем не доведено виникнення у спадкодавця ( ОСОБА_5 ) права користування земельною ділянкою площею 0,1942 га за адресою: АДРЕСА_1 та формування цієї ділянки як об`єкта цивільних прав з відповідними параметрами, а відтак - переходу до позивача як спадкоємця, відповідних прав, зокрема, на викуп ділянки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 4 жовтня 2023 року у справі № 507/1130/20 відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, встановивши відсутність порушеного права позивача, судам не слід здійснювати оцінку обраного позивачем способу захисту відсутнього у нього порушеного права (інтересу) та правову оцінку по суті спору.

Позивач в суді першої інстанції подала клопотання про призначення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою.

Ухвалою від 27 січня 2022 року судом призначено експертизу.

2 квітня 2024 року на адресу суду надійшло повідомлення від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, якому доручено проведення експертизи, про неможливість надання висновку судової експертизи у зв`язку з не оплатою позивачем рахунку та не наданням необхідних для роботи додаткових матеріалів, що свідчить про ухилення сторони позивача від проведення такої.

Згідно із ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Позивачем подано до суду висновки експерта № 1272 та 1272/2 за результатами проведення будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи за заявою Колодія Р.Р., який діє в інтересах ПП «ОАЗА», та ОСОБА_3 , складені 25 січня 2022 року та 7 червня 2022 року. Ці висновки судом першої інстанції не взято до уваги такі висновки, оскільки вони подані як додаткові матеріали для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 27 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

З висновків експерта № 1272 та 1272/2 в частині, яка стосується земельної ділянки площею 01942 га, вбачається, що такі формувались виключно на підставі проєкту землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки для обслуговування навісу за адресою: Львівська область, Буський район, Красненська селищна рада, смт. Красне, вул. Залізнична, 11, розробленого ТзОВ Науково-виробниче підприємство «ГЕО-ТРАНС» у 2008 році, який в порушення п. в) ч. 1 ст. 186 ЗК України, не затверджений в установленому порядку, тому не набув статусу технічної документації і не породжує юридичних наслідків.

Відповідно до п. 6.1.2 глави 6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства Юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних.

Висновки експерта № 1272 та 1272/2 сформовані за відсутності проектної та технічної документації, а також правовстановлювальних документів на підтвердження прав позивача на відповідну земельну ділянку, що є порушенням порядку, встановленого наказом № 53/5, тому такі є недопустимими та не прийняті судом до уваги.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року (справа № 278/2443/18) вказано: «Колегія суддів погоджується з висновками судів про відхилення висновку судової експертизи, оскільки експертиза від 12 березня 2020 року проводилась на підставі, зокрема, копії з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її в оренду, площею 28,7881 га для обслуговування господарських будівель ТОВ «Вертокиївка» (а не ТОВ «Вертокиївка-Хміль») на території Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 2011 року, розробленого ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект», який не затверджено відповідно до ст. 118 ЗК України, за відсутності координат поворотних точок та ґрунтувалась не на категоричному встановленні певних обставин, а на припущеннях, про що свідчать вислови експерта - орієнтовно, ймовірно, не вбачається за можливе. Експерт встановив розмір огородженої земельної ділянки, яку здійснив позивач, проте правомірність обсягу площі і конфігурації земельної ділянки відповідно до вимог земельного законодавства не доведена та експертом не встановлена».

Дозвіл на розробку проєкту відведення не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (п. 36.4 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц щодо виключної правової проблеми).

Вказане узгоджується з п. 20 Розділу Х Перехідних положень ЗК України, у якому закріплено наступний припис: установити, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, крім випадків, визначених статтею 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 , якому надавався дозвіл на розробку проєкту відведення, до 1 січня 2013 року не отримав рішення про передачу йому в користування відповідної земельної ділянки, адже навіть не звертався до Красненської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою, то не відбулось узгодження істотної умови - предмета оренди, що унеможливлює передачу відповідної ділянки для викупу чи в користування позивачу.

Відповідно до постанови Верховного Суду № 343/1048/17 від 18 березня 2019 року, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що ОСОБА_6 (батько позивача) за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірні земельні ділянки, тому вони не є об`єктом спадкування і не увійшли до спадкової маси».

Проєкт землеустрою на проведення робіт по відведенню земельної ділянки, розробленого у 2008 році ТОВ Науково-виробничим підприємством «ГЕО-ТРАНС» такий не набув статусу документації з землеустрою, з огляду на наступне.

Проект розроблений з порушенням встановленого 3 місячного терміну, не пройшов погоджень, передбачених земельним законодавством та державну землевпорядну експертизу, крім того, такий не подавався на затвердження та не затверджувався власником земельної ділянки - Красненською селищною Буського району Львівської області.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

Є встановленим, що оскаржуване рішення Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 691 від 5 квітня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність на земельних торгах (аукціоні) в АДРЕСА_1 » прийнято цією радою в межах її дискреційних повноважень та в межах її компетенції, з дотриманням процедури прийняття колегіального рішення.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 9 жовтня 2019 року між Красненською селищною радою Буського району Львівської області та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області Тиднюк Г.В. Докази, що спадкодавець позивача ОСОБА_5 за життя вчиняв дії щодо приватизації спірної земельної ділянки, на продовження якої претендує позивач, відсутні. Посилання позивача на те, що спірна земельна ділянка призначена для обслуговування належного їй навісу, не підтверджені. Позивач не заперечує, що к5ористується земельною ділянкою для обслуговування вказаного навісу, але бажає отримати земельну ділянку більшої площі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 5 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк