Номер провадження 2-о/754/177/25
Справа № 754/2373/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя О. Грегуль

ОСОБА_3 - заявник

Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - заінтересована особа

ОСОБА_1 - представник/адвокат заявника

ВСТАНОВИВ:

Заявником подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення з проханням встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Мелітопоського району Запорізької області Україна у матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Справу головуючому передано 13.02.2025.

Відповідно до абзацу першого п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, 3. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст. 318 ЦПК України, 1. У заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно ст. 133 СК України, 1. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно ст. 144 СК України, 1. Батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 2. У разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація провадиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває. 3. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. 4. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно ст. 145 СК України, 1. Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. 2. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. 3. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст. 146 СК України, 1. Ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. 2. Дитині може бути дано не більше двох імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько. 3. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст. 147 СК України, 1. По батькові дитини визначається за іменем батька. 2. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

У заяві про встановлення факту народження дитини вказується, що батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Крім того, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є неповнолітнім.

Згідно ст. 126 СК України, 1. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. 2. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. 3. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст заяви не містить і у ній не викладено обставин та не зазначено доказів, що неповнолітній ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у порядку ст. 126 СК України подавав заяву про визнання себе батьком дитини та чим конкретно це підтверджується.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст заяви не містить і у ній не викладено обставин та не зазначено доказів, чому заявляючи вимоги про зазначення неповнолітнього ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) батьком дитини заявниця не залучає останнього та/або його уповноваженого представника (піклувальника/батьків) до участі у справі та не виконує до останніх вимог ст. 175, 177 ЦПК України на виконання ст. 126 СК України.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст заяви не містить і у ній не викладено обставин та не зазначено доказів на підставі яких заявник зазначає і просить у рішенні суду вказати адреси реєстрації свою та неповнолітнього ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вказані у заяві про встановлення факту народження, а на порушення ч. 2 ст. 318 ЦПК України до заяви заявника не додаються офіційно задокументовані докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме, що дійсно заявник та неповнолітній ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) офіційно задекларовані/зареєстровані за адресами вказаними у заяві заявника та чим конкретно це підтверджується.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

За таких обставин заява про встановлення факту народження підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції заяви з її копіями і завіреними копіями доданих до неї документів, окрім вже доданих, відповідно до кількості заінтересованих осіб з обґрунтованим спростуванням зазначених недоліків та поданням доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини про задеклароване/зареєстроване місце проживання заявника і неповнолітнього ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та з повним дотриманням і виконанням вимог ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Супровідний лист має містити номер справи і провадження та прізвище і ініціали судді.

Залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків не є перешкодою у доступі до правосуддя, а є спонуканням до добросовісно користуватися процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки з метою уникнення затягування розгляду справи, а тим більше в умовах війни.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У справі № 754/2373/25 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, відповідно до заяви адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху заявнику або представнику/адвокату заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: