Унікальний номер справи 755/9785/23
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/1948/2025
Головуючий у суді першої інстанції Н.Є.Арапіна
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

29 січня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання: Комар Л.А.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Перший Ай Ті Клуб»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кірсік Сніжани Володимирівни

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року, ухваленеу складі судді Н.Є. Арапіної в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» за участю третіх осіб: ТОВ «Рейннолд», ОСОБА_2 , КП «Житлоінвестбуд-УКБ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В., про скасування державної реєстрації права власності. Свої вимоги обгрунтовував тим, що він є співвласником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . 21 березня 2023 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 сталася аварія та відбулось затоплення квартир. Аварійна служба встановила необхідність перекриття вентилів подачі води, що розміщені на десятому технічному поверсі. Однак технічний поверх було заблоковано шляхом встановлення замка на двері та встановлення біля входу таблички «205». Пізніше було встановлено, що приватним нотаріусом КМНО Федоренко В.В. зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (творча майстерня) загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» на підставі акту приймання-передачі майна, що відноситься до Статутного капіталу, яке йому передано ТОВ «Рейннолд», що було засновником ТОВ «Перший Ай Ті Клуб». Згідно технічного паспорту 10 поверх є технічним, в приміщенні 205 є вентилі водопостачання, каналізації, теплопостачання, ліфтові шахти тощо. Технічний поверх є допоміжним приміщенням, який необхідний для життедіяльності будинку, є спільною сумісною власністю власників квартир будинку. Позивач, як співвласних даного допоміжного приміщення, згоди на розпорядження спільним майном не надавав, а тому реєстрація права власності на допоміжне приміщення, яке є технічним поверхом, не відповідає вимогам законодавства України. У зв`язку з чим, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просив: скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Федоренко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 594522753 від 24.07.2021 11:43:20, на підставі якого за ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» () зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, номер запису про право власності 43140652; скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Фролової О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55374804 від 26.11.2020 18:43:51 (дата та час реєстрації 23.11.2020 17:47:21), на підставі якого за ОСОБА_2 (первісний власник), РНОКПП НОМЕР_1 зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000; скасувати рішення приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56977294 від 09.03.2021 11:34:31 (дата та час реєстрації 04.02.2021 19:25:53), на підставі якого за ТОВ «Рейннолд», зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» про скасування державної реєстрації відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Кірсік С.В. звернулась з апеляційною скаргою, у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи при вирішенні спору, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що місцевий суд встановив в своєму рішенні обставини справи, однак надав суперечливу (протилежну) оцінку в різних частинах рішення зібраним по справі доказам, що не узгоджується між собою.

Апелянт зауважує, що у житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що з технічного паспорта будику вбачається, що 10 поверх є технічним поверхом, що забезпечує належну експлуатацію будинку, а отже, не є окремим нежитловим приміщенням.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що при вирішенні даного спору ключовим є визначення правового статусу спірного приміщення, а саме встановлення того, чи відноситься вказане приміщення до допоміжного чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.

Апелянт не погоджується із твердженням суду, що позивачем не надано доказів, про віднесення спірного приміщення до допоміжного.

Так, обслуговуючою організацією надано копії технічних паспортів на технічний поверх, відповідно до яких вбачається, що 10 поверх є технічним, крім того в приміщенні № 205 є вентилі водопостачання, каналізації, теплопостачання, ліфтові частини тощо. Окрім того, комісія КП «Житло-Сервіс» провела комісійне обстеження технічного поверху в під`їзді № 2 житлового будинку АДРЕСА_1 та встановила, що на технічному поверсі встановлено додаткові не за проектом залізні двері, які були зачинені невідомими особами, закривши доступ до обслуговування системи центрального опалення, гарячого водопостачання, вихід на дах до ліфтової шахти тощо, які знаходяться на технічному поверсі та даху.

Відповідач ТОВ «Перший Ай Ті Клуб», треті особи ТОВ «Рейннолд», ОСОБА_2 , КП «Житлоінвестбуд-УКБ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кірсік С.В. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник відповідача ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та дату розгляду справи Товариство повідомлялось у відповідності до вимог закону шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду, також відповідачу неодноразово направлялись повістки про виклик в судові засідання засобами поштового зв`язку «Укрпошта» та на електронну пошту. Крім того, суд намагався вручити судову повістку Товариству через КП «Житло-Сервіс» та управляючу будинком команію ТОВ «СТОТ». Відповідно до змісту Актів, які були складені зазначеними юридичними особами, ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» не представилось можливим вручити судові повістки, оскільки Товариство відсутнє за вказаною адресою. ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» свого представника для участі у судовому засіданні не уповноважило, будь-яких заяв, клопотань від відповідача на час розгляду справи до суду не надходило.

Треті особи ТОВ «Рейннолд», ОСОБА_2 , КП «Житлоінвестбуд-УКБ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. (їх представники) у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися про час та дату розгляду справи повідомлялися у відповідності до вимог закону шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду, також третім особам направлено повістку про виклик до суду засобами поштового зв`язку та на електронну пошту. Згідно звітів про доставку вихідної кореспонденції суду КП «Житлоінвестбуд-УКБ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. отримали повідомлення про виклик до суду. направлені засобами електронного зв`язку. Треті особи своїх представників для участі у судовому засіданні не уповноважували, будь-яких заяв, клопотань від третіх осіб на час розгляду справи до суду не надходило.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Враховуючи те, що відповідач ТОВ «Перший Ай Ті Клуб», треті особи ТОВ «Рейннолд», ОСОБА_2 , КП «Житлоінвестбуд-УКБ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. повідомлялись про розгляд справи апеляційним судом, беручи до уваги ч. 2 ст. 372 ЦПК, відповідно до якої неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача, третіх осіб, (представників) оскільки неявка відповідача, третіх осіб не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представаника позивача - адвоката Кірсік С.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 , - адвоката Кісік С.В. підлягає до задоволення частково.

Так відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.10.2006 ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.21-22).

26 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О. проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі якого за ОСОБА_2 , зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000 ( т.1, а.с. 112-115).

09 березня 2021 року приватним нотаріусом Кузьменко Ю.В. проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якої за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейннолд», , зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.113)

20 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В. проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якої за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб» зареєстровано права власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, номер запису про право власності 43140652 (т.1 а.с. 112).

21 березня 2023 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . сталася аварія та затоплення квартир. З метою запобігання подальшого залиття, мешканцями будинку були викликані аварійні служби з метою перекриття вентилів подачі води та усунення прориву, а також повідомлено обслуговуючу організацію - комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс». Прибувши на місце, аварійні служби встановили необхідність перекриття вентилів подачі води, які знаходяться на 10 поверсі будинку. Однак, піднявшись на технічний поверх було з`ясовано, що вхід заблоковано невідомими особами, шляхом заміни замка на двері технічного поверху (т. 1 а.с. 63).

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_1 просив про скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень допоміжного приміщення, оскільки оспорюваними рішеннями порушено його право як співвласника багатоквартирного будинку на володіння, користування і розпорядження спільною власністю мешканців будинку, а саме, допоміжним приміщенням будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що позивачем не доведено віднесення спірного приміщення загальною площею 497,2 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до допоміжного та, як наслідок, віднесення цього приміщення до спільної власності співвласників квартир багатоквартирного будинку і необхідність отримання їхньої згоди на відчуження цих приміщень.

Однак, із таким твердженням суду колегія суду погодитися не може, та зазначає наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ними спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Такі висновки підтверджуються рішенням Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням ОСОБА_3 та інших громадян про офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст.ст. 1,10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків, Конституційний Суд України виходив з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі Украхни «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку.

Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно - правових відносин.

З наведених норм слід дійти висновку, що у житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне приміщення.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і з загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

На думку колегії суддів, ключовим у вирішенні даного спору є визначення правового статусу спірного приміщення, а саме встановлення того, чи відноситься вказане примішення до допоміжного чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.

Особливістю правового статусу нежитлових приміщень є те, що вони є спільною власнітю власників квартир у багатоквартирному будинку в силу прямої норми закону і підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення співвласниками будь-яких додаткових дій. Вказане виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення, як на окремий об`єкт цивільних прав.

Як вбачається з технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 , 10 поверх є технічним поверхом, що забезпечує належну експлуатацію будинку, а отже не є окремим нежилим приміщенням. (т. 1 а.с. 37-38).

Окрім того, з технічного паспорту будинку також вбачається, що на 10 технічному поверсі, в тому числі й у місці розташування творчої майстерні наявні вентилі, що забезпечують доступ до стояків труб з гарячою та холодною водою, каналізацією, ліфтовими шахтами, вихіду на дах тощо.

Згідно акту КП «Житлосервіс» від 11.04.2023 проведено комісійне обстеження технічного поверху в під`їзді № 2 житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлено, що на технічному поверсі встановлено додаткові не за проектом залізні двері, які були зачинені невідомими особами закривши доступ до обслуговування системи центрального опалення, гарячого водопостачання, вихід на дах до ліфтової шахти, тощо, які знаходяться на технічному поверсі та даху (т. 1 а. с. 64).

Зважаючи на наведене, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта та приходиь до висновку, що приміщення, загальною площею 497, 2 кв.м., розташоване на 10 поверсі жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є допоміжним приміщенням у складі багатоквартирного будинку, необхідне для забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а відтак належить на праві спільної власності власникам квартир та нежилих приміщень у багатоквартирному будинку.

Отже, сам по собі статус «допоміжного приміщення» виключає набуття будь-якою особою права власності на таке приміщення.

З матеріалів справи убачається, що підставою для прийняття рішення приватним нотаріусом КМНО Кузьменко Ю.В. про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56977294 від 09.03.2021 11:34:31, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейннолд», є акт приймання-передачі майна, виданий 04 лютого 2021 року; підставою для прийняття рішення приватним нотаріусом КМНО Федоренко В.В. про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 594522753 від 24.07.2021 11:43:20, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб» є акт приймання-передачі майна, що відноситься до Статутного капіталу товариства, виданий 16 липня 2021 року; підставою для прийняття рішення приватним нотаріусом КМНО Фроловою О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55374804 від 26.11.2020 18:43:51, за ОСОБА_2 є інвестиційний договір, виданий 20 листопада 2007 року, видавник Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ, акт прийома-передачі об`єкта нерухомості, виданий 21 грудня 2007 року, видавник Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ».

Згідно листа № 114/1788/2 від 09.06.2003 КП «Житлоінвестбуд-УКБ» підриємством збудований 4х секційний монолітно-каркасний індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 на замовлення КП «Житлоінвестбуд-УКБ» . В жовтні 2004 року зазначений будинок введений в експлуатацію по Акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який зареєстрований Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02.10.2004 за № 332, та переданий на баланс експлуатуючій організації ДКП «Житло-сервіс», якому були передані витрати на будівництво та технічна документація.

Стосовно інформації щодо інвестиційного договору № 116/07нж від 20.11.2007 зазначено, що до компетенції КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не входило укладення будь-яких інвестиійних договорів на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 . Відповідно, довідка про повне фінансування нежитлового приміщення № 205, яке розташоване на 10 поверсі будинку АДРЕСА_1 площею 497,2 кв. м., не могла бути видана. (т. 1 а.с. 77-78).

У листі № 114/2456/3 від 07.02.2023 директор КП «Житлоінвестбуд-УКБ» Олександр Акімов зазначив, що інвестиційні договори щодо передачі нежитлового приміщення, яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 не укладалися. (т. 1 а.с. 129-132).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що реєстрація права власності на спірне допоміжне приміщення за ОСОБА_2 відбулась на підставі підроблених документів, оскільки інвестиційний договір з нею не укладався і грошових коштів за спірне допоміжне приміщення нею не сплачувалось. Відповідно, ОСОБА_2 стала власником спірного приміщення на підставі підроблених документів. І саме, фактично неїснуючє у неї право власності на спірне приміщення, вона внесла до статутного капіталу ТОВ «Рейннолд», яке також не стало власником даного приміщення. За таких обставин, право власності ОСОБА_2 та ТОВ «Рейннолд» не підлягає визнанню недійним ( в силу вимог закону його фактично у них не їснувало), рішення нотаріусів про таку реестрацію не підлягає скасуванню, оскільки станом на теперішній час право власності на спірне приміщення зареєстровано за відповідачем.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та іншими нормативно - правовими актами.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

За загальним правилом, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, державний реєстратор повинен керуватися положеннями Закону № 1952-IV, чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення.

Положеннями статті 26 Закону (в редакції чинній на час прийняття спірних рішень про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень) було визначено: у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Положення абзацу 3 частини 3 статті 26 Закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право.

У рішенні Конституційногосуду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб передбачений законом, зокрема ст.16 ЦК України або у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

ВП ВС у постанові від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20) підтверджено основні правові позиції щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, які формувалися, починаючи з постанови № 823/2042/16 від 4.09.2018, та визначено систему способів захисту речових прав та їх обтяжень.

Важливим висновком ВП є визначення, що позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення (п.114 постанови).

Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому п.4 ч.2 ст.16 ЦК (п. 115).

У пп.100-120 постанови визначено систему способів захисту, її розгортання від віндикації до відновлення становища, яке існувало до порушення.

Як визначила ВП ВС залежно від обставин, застосовуються різні способи захисту прав, тому суд повинен надати оцінку всім обставинам, які мали місце при реєстрації права власності.

На думку колегії суддів у цій справі встановлено, що допоміжне приміщення загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Право власності на спірне допоміжне приміщення не може бути повернуто а ні ТОВ «Рейннолд», а ні ОСОБА_2 , вони не були законними власниками даного допоміжного приміщення, а тому державна реєстрація права власності за ТОВ «Рейннолд» та за ОСОБА_2 на спірне домоміжне приміщення не підлягає відновленню.

Встановивши, що спірне нежитлове приміщення є саме допоміжним приміщенням житлового будинку, та зважаючи на ту обставину, що апелянтом доведено, що інвестиційний договір від 20.11.2007 між «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_2 укладено не було, грошових коштів нею не сплачувалось, апеляційний суд приходить до висновку, що реєстрація за відповідачем права власності на це приміщення свідчить про порушення прав позивача, як співвласника будинку, оскільки допоміжні приміщення перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшла висновку, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, а саме в частині скасування рішення приватного нотаріуса КМНО Федоренко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого за ТОВ «Перший Ай Ті Клуб» зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

За таких обставин, суд частково задовольняє апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кірсік Сніжани Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Федоренко Владислави Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 594522753 від 24.07.2021 11:43:20, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб» () зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, номер запису про право власності 43140652.

В іншій частні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 14 лютого 2025 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О. І. Шкоріна