ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 583/1639/21

провадження № 61-12043св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Борика Олександра Олександровича на постанову Сумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в складі колегії суддів Криворотенка В. І., Філонової Ю. О., Рунова В. Ю.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самочинно збудованої прибудови та

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні належним йому домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення за власні кошти самочинно збудованої прибудови гаражу та приміщення для газового апарату за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що його сусідка ОСОБА_2 розпочала будівництво житлового будинку з прибудовою гаражу, яке проведено з грубими порушеннями протипожежних норм, що порушує його право на безпечне перебування в будинку, оскільки створює загрозу майну. Крім того, в прибудові гаражу відповідачкою влаштовано приміщення розміром 2,5 м х 2,5 м під дахом для газового апарату, яке має вихід до будинку, подвір`я та гаражу, що створює небезпеку для нього, оскільки газовий апарат встановлений в безпосередній близькості від його будинку і, у разі виникнення надзвичайної ситуації, може спричинити негативні наслідки для його майна і здоров`я.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної інстанцій

27 квітня 2023 року рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належним йому домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення за власний кошт приміщення прибудови гаражу та приміщення для газового апарату за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував висновки тим, що судом встановлено факт порушення відповідачкою ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівництва житлового будинку та гаражу, розташованих на АДРЕСА_1 , а саме: здійснено нове будівництво жилого будинку з прибудованим гаражем замість проведення реконструкції згідно з повідомленням про початок виконання будівельних робіт; будівництво житлового будинку з прибудованим гаражем здійснюється на відстані 5,5 м від існуючої будівлі, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці на АДРЕСА_2 . У зв`язку з виявленням вказаних порушень Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради було винесено приписи з вимогою терміново зупинити виконання будівельних робіт та привести у відповідність до чинного законодавства будівництво житлового будинку з прибудовою гаража за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виконання заходів, передбачених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» або в іншому, не забороненому законодавством порядку. У разі неможливості або небажання виконати вимоги вказаних припису ОСОБА_2 було зобов`язано знести вказану прибудову. Однак відповідачкою вищевказані приписи не виконано, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано самою відповідачкою. Це свідчить про умисне ухилення від добровільного демонтажу прибудови гаражу, яким вона продовжує користуватися. Порушення відповідачкою протипожежних норм під час самочинного будівництва прибудови гаражу порушує права позивача і відновлення цих прав можливе лише за умови знесення приміщення гаражу за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, оскільки вона ухиляється від добровільного демонтажу прибудови гаражу.

23 липня 2024 року постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що прибудова гаражу зведена з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та порушує права позивача, який як власник суміжного житлового будинку має законний інтерес, оскільки допущені відповідачкою порушення безпосередньо впливають на умови та безпеку використання належного йому будинку.Проте знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. ОСОБА_2 згодна на перебудову, за клопотанням її представника була проведена експертиза, яка підтвердила, що така перебудова можлива.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борик О. О. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року залишити в силі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 822/2149/18, від 02 листопада 2024 року в справі № 420/4209/19, про те, що можливість знесення об`єкта самочинного будівництва не ставиться у залежність від можливостей його перебудови.

Факти порушення відповідачкою будівельних норм встановлені судами в адміністративній справі № 583/2570/17 та не можуть бути спростовані судово-будівельною експертизою в цій справі. Висновки експерта викликають сумніви щодо неупередженості та фаховості. Відповідачка не висловлювала своєї згоди на проведення перебудови.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу відповідачка зазначає, що будівництво здійснене на належній їй земельній ділянці, 25 вересня 2014 року їй видано будівельний паспорт. Вона недотрималася відстані від найбільш виступаючої частини житлового будинку до сараю позивача, однак має намір здійснити усі можливі заходи щодо перебудови. Гараж та приміщення для газового апарату є не прибудовою, а частиною житлового будинку із спільним фундаментом та несучими стінами. Газовий котел встановлено всередині її будинку відповідно до проєктної документації, а приміщення для газового котла не створює загрози для позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :19:008:0048, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Власницею суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:008:0014, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), є ОСОБА_2 .

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Охтирки із заявою про проведення перевірки дотримання норм будівництва ОСОБА_2 під час будівництва приміщення гаражу на належній їй земельній ділянці у зв`язку з наявністю у заявника сумнівів щодо їх дотримання.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано копію акта № 11, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, відповідно до якого головним спеціалістом, інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гончар О. П. проведено перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва житлового будинку з прибудовою гаражу на АДРЕСА_1 .

У розділі VI зазначеного акта «Опис виявлених порушень» вказано: в повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 30 липня 2015 року № СМ 89 на земельній ділянці на АДРЕСА_1 зазначено відповідно до будівельного паспорта, що проводиться реконструкція житлового будинку з прибудованим гаражем. Фактично встановлено, що замість реконструкції здійснюється нове будівництво жилого будинку з прибудованим гаражем, що не відповідає назві об`єкта будівництва в повідомленні про виконання будівельних робіт та в будівельному паспорті. Також під час візуального обстеження було виявлено, що будівництво житлового будинку з прибудованим гаражем здійснюється на відстані 5,5 м від існуючої будівлі, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці на АДРЕСА_2 .

22 серпня 2017 року головним спеціалістом, інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гончар О. П. відповідачці ОСОБА_2 винесено припис № 11/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого за результатами позапланової перевірки встановлено недостовірні факти в повідомленні про початок виконання будівельних робіт та їх проведення з порушенням протипожежних норм між існуючою будівлею, що є порушенням пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 та пункту 3.25а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». З метою усунення виявлених порушень на ОСОБА_2 покладено обов`язок привести у відповідність до чинного законодавства будівлю житлового будинку з прибудовою гаража за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виконання заходів, передбачених у статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», або в іншому, не забороненому законодавством порядку. У разі неможливості або небажання виконати вимоги цього припису необхідно знести вищезазначену прибудову. Термін виконання до 22 жовтня 2017 року, який є обов`язковим до виконання.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року в справі № 583/2570/17 (провадження № 2-а/583/100/1), яку залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 , визнано протиправною та скасовано постанову № 3 в справі про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. У задоволенні позовних вимог про: визнання протиправним та скасування припису головного спеціаліста, інспектора відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області Гончар О. П. № 11 «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам затвердженим проектним рішенням технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт», виданого 22 серпня 2017 року ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування припису головного спеціаліста, інспектора відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради Сумської області Гончар О. П. № 11/1 «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил», виданого 22 серпня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

09 жовтня 2017 року та 11 січня 2018 року на адресу відповідачки ОСОБА_2 було надіслано направлення для проведення (позапланового) заходу з метою перевірки виконання вимог припису № 11 щодо зупинення будівельних робіт та припису № 11/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудування, будівельних норм щодо будівництва житлового будинку та прибудови гаража на АДРЕСА_1 . За результатами виходу на місце проведення перевірки на підставі вказаних направлень було складено акти про проведення візуального обстеження у зв`язку з неможливістю проведення перевірки через відсутність ОСОБА_2 на об`єкті будівництва.

Відповідно до висновку експерта від 09 лютого 2024 року № 1873 встановлено, що усунути порушення, викладені в акті та приписі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради від 22 серпня 2017 року № 11 та № 11/1 можливо шляхом перебудови стіни приміщення гаража (приміщення 2), житлового будинку літери «В-1» за адресою: АДРЕСА_1 , за умови погодження перенесення віконного прорізу у кухні-сараї літера «Б» за адресою: АДРЕСА_2 на протилежну стіну. Перебудова стіни тамбуру (приміщення 1) житлового будинку літери «В-1», у якому розміщено газовий апарат, не потребуватиметься.

Під час перебудови стіни гаражу (приміщення 2) житлового будинку літери «В-1» необхідно врахувати вимоги: 1) стіна гаражу має бути виготовлена з кам`яних матеріалів без віконних прорізів;2) конструкція покрівлі не має виступати за конструкцію стіни більш ніж на 1 м. Графічно варіант перебудови житлового будинку літера «В-1» у частині перенесення стіни гаража (стіна приміщення 2) представлений в Додатку 3 до висновку експерта.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2024 року № 449 встановлено, що перебудова приміщення гаража і приміщення для газового апарату, що є приміщеннями житлового будинку літ. «В-1» за адресою: АДРЕСА_1 без їх знесення для усунення порушення, викладеного в приписах Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради від 22 серпня 2017 року № 11 та 11/1 за умови, що ця перебудова не потребуватиме погоджень і вчинення будь-яких перебудов приміщень зі сторони власників (користувачів) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , можлива. Схема перебудови житлового будинку літера «В-1» у частині перебудови приміщення гаража та приміщення для газового апарату представлена в Додатку 1 до висновку експерта.

Позиція Верховного Суду

Касаційне провадження в справі відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Згідно із частиною сьомою вищезазначеної статті ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінено на предмет пропорційності такого втручання.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

За загальним правилом у справах про знесення самочинного будівництва позивач зобов`язаний довести не лише факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника (співвласника) чи користувача земельної ділянки таким самочинним будівництвом. Лише у випадку доведеності порушення самочинним будівництвом прав позивача, знесення самочинного будівництва можливо оцінювати на предмет можливості його застосування як крайнього заходу впливу на забудовника (постанова Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 947/38994/20).

У статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Пунктом 3.25а* ДБН 360-92. «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування України від 17 квітня 1992 року № 44, установлено, що відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1.

25 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала будівельний паспорт реконструкції житлового будинку з прибудовою. Серед містобудівних та планувальних вимог та обмежень до забудови земельної ділянки: відстань від об`єкта, який проектується до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови до червоної лінії: від житлового будинку 10,0 м, від гаража - 6,0 м, до лінії регулювання забудови, об`єкт знаходиться поза межами зони регулювання забудови; максимально допустимі відстані від об`єкта, який проектується, до існуючих будинків та споруд - 8,0 м.

У цій справі суди встановили, що ОСОБА_2 розпочала будівництво житлового будинку з прибудованим гаражем на відстані 5,5 м від існуючої будівлі, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці позивача ( АДРЕСА_2 ), що є порушенням пункту 3.25а* ДБН 360-92. «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та не узгоджується з будівельним паспортом.

Такі обставини також встановлені постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року в справі № 583/2570/17 (провадження № 2-а/583/100/1), яку залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року.

Тобто у цій справі як суд першої інстанції, так і апеляційний суд виснували про невідповідність самочинного будівництва відповідачки вимогам будівельних норм і правил.

Суди встановили, що права позивача порушено самочинним будівництвом. Однак Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про усунення порушення прав позивача без застосування крайнього заходу знесення приміщення гаража та приміщення для газового апарату.

Відповідно до висновку експерта від 09 лютого 2024 року № 1873 встановлено, що усунути порушення, викладені в акті та приписі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради від 22 серпня 2017 року № 11 та № 11/1 можливо шляхом перебудови стіни приміщення гаража (приміщення 2), житлового будинку літери «В-1» за адресою: АДРЕСА_1 , за умови погодження перенесення віконного прорізу у кухні-сараї літера «Б» за адресою: АДРЕСА_2 на протилежну стіну. Перебудова стіни тамбуру (приміщення 1) житлового будинку літери «В-1», у якому розміщено газовий апарат, не потребуватиметься.

Під час перебудови стіни гаражу (приміщення 2) житлового будинку літери «В-1» необхідно врахувати вимоги: 1) стіна гаражу має бути виготовлена з кам`яних матеріалів без віконних прорізів;2) конструкція покрівлі не має виступати за конструкцію стіни більш ніж на 1 м. Графічно варіант перебудови житлового будинку літера «В-1» у частині перенесення стіни гаража (стіна приміщення 2) представлений в Додатку 3 до висновку експерта.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2024 року № 449 встановлено, що перебудова приміщення гаража і приміщення для газового апарату, що є приміщеннями житлового будинку літ. «В-1» за адресою: АДРЕСА_1 без їх знесення для усунення порушення, викладеного в приписах Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Охтирської міської ради від 22 серпня 2017 року № 11 та 11/1 за умови, що ця перебудова не потребуватиме погоджень і вчинення будь-яких перебудов приміщень зі сторони власників (користувачів) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , можлива. Схема перебудови житлового будинку літера «В-1» у частині перебудови приміщення гаража та приміщення для газового апарату представлена в Додатку 1 до висновку експерта.

Отже, можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачена.

Встановивши технічну можливість перебудувати об`єкт самочинного будівництва та згоду відповідачки виконати перебудову, апеляційний суд обґрунтовано виснував про відмову в знесенні частини житлового будинку ОСОБА_2 у вигляді гаража та приміщення газового котла.

Верховний Суд зауважує, що в разі невиконання відповідачкою судового рішення про здійснення перебудови суд за зверненням ОСОБА_1 може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

Позивач не спростував належними і допустимими доказами встановлені апеляційним судом обставини.

Висновки апеляційного суду є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).

Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не врахував висновки в постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 822/2149/18, від 02 листопада 2024 року в справі № 420/4209/19, є безпідставними, оскільки висновки в наведених справах і в справі, яка переглядається, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними; у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

У справах № 822/2149/18, № 420/4209/19 встановлено, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, а саме без документів, які дають право на виконання будівельних робіт, та без відповідного документа на право власності чи користування земельною ділянкою. Верховний Суд зазначив, що в цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

ОСОБА_2 здійснила будівництво на власній земельній ділянці та після отримання дозвільної документації, однак з деяким порушенням протипожежних відстаней, тому в цій справі доцільним є вирішення питання про перебудову з урахуванням балансу інтересів сторін.

Власна інтерпретація учасником справи обставин справи та юридичного змісту норм права, яка не збігається з висновками суду, не є доказом помилковості висновків суду.

Заперечуючи результати експертних досліджень з підстав сумніву в неупередженості та фаховості, ОСОБА_1 не заявляв клопотань щодо проведення судово-будівельної експертизи за сформованими ним питаннями, іншими доказами встановлені експертом обставини не спростовував.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц зазначила, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Борика Олександра Олександровичазалишити без задоволення.

ПостановуСумського апеляційного суду від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська