Справа № 344/713/25
Провадження № 2/344/1771/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14 серпня 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2020 року у справі № 344/1421/20 шлюб між ними розірвано, дочку залишено на проживання з матір`ю. На даний час, відповідач ОСОБА_2 участі в житті дочки не бере, позивачка ОСОБА_1 самостійно доглядає та виховує її, намагається забезпечити усім необхідним. Не потребує доведення той факт, що у дочки є щоденні обов`язкові потреби, які позивачка не може не задовольняти, враховуючи купівлю продуктів, найнеобхіднішого одягу, взуття, засобів гігієни. При цьому, дочка навчається в Ліцеї № 4 Івано-Франківської міської ради і щоб покращити та полегшити освітній процес, необхідно оплачувати купівлю робочих зошитів, підручників, харчування та нести інші витрати, а також брати заняття з репетитором. Дочка талановита та має різні захоплення, що потрібно розвивати. Особливе місце у житті дівчинки займають танці, вона бере активну участь у різних заходах, змаганнях, займає призові місця, отримує грамоти, дипломи та медалі, інші призи. Витрати на ці заняття, тренування не обмежуються оплатою за навчання, дитину потрібно привезти і забрати, купити їй речі, одяг для занять та виступів, створити для неї можливості практикуватися.

Іноді дочка позивачки хворіє простудними чи вірусними захворюваннями, час від часу є потреба в обстеженнях лікарів, регулярно відвідує стоматолога, лікування та профілактика супроводжується значними витратами. Позивачка ОСОБА_1 не в змозі самостійно повністю утримувати дочку, її доходи обмежені, хоча вона є фізичною особою-підприємцем, вид економічної діяльності - 96.02 Надання послуг перукарями та салонами краси.

Відповідач ОСОБА_2 здоровий, працездатний, працевлаштований за кордоном. На скільки відомо позивачці ОСОБА_1 , його щомісячний дохід становить більше 2000 Євро. У нього немає інших дітей та утриманців, яких зобов`язаний забезпечувати матеріально.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що саме такий розмір аліментів, як 8000 гривень, відповідатиме потребам дочки, буде необхідним для її гармонійної життєдіяльності, забезпечить рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи наведене просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що з моменту народження дитини батько постійно приймав участь в її матеріальному утриманні в добровільному порядку. Відповідач вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі 8 000 грн. є надто надмірним в порівнянні з матеріальним станом відповідача. Доводи позивачки про розмір доходів відповідача у сумі 2000 Євро нічим не підтверджені та ґрунтуються виключно на припущеннях. Незважаючи на своє перебування за межами України відповідач не має стабільного доходу, що зокрема частково підтверджується і обраним відповідачкою способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Не відповідають дійсності, і твердження про те, що у відповідача немає інших утриманців. На утриманні відповідача перебуває син від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також потребує матеріального утримання, яке забезпечується батьком.

Крім цього, мати відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом третьої групи внаслідок загального захворювання і потребує допомоги сина, оскільки їй можливо тільки працювати сторожем, вахтером, контролером, касиром, що визначено індивідуальною програмою реабілітації інваліда. Попри це, відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття. Дочці повних 9-ть років, відповідно розмір прожиткового мінімуму для даної категорії осіб ( дітей віком від 6 до 18 років) визначено у ст. 7 Закону України « Про державний бюджет на 2025 рік» у сумі 3 196 грн. відтак, сума в розмірі 5 000 грн. складатиме півтора розміру прожиткового мінімуму для дитини від одного з батьків. Просить позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно по 5 000 тисяч гривень з часу заявлення позову і до досягненню дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Позивач суду пояснила, що в 2024 році відповідач двічі передавав грошові кошти на утримання дитини по 5000 гривень. Крім того, перерахував 8000 гривень для лікування зубів.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 5 000,00 грн.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_6 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_3 , батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 23.07.2015 року.

З виписки з ЄДРЮО фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 з 11.12.2019 року зареєстрована фізичною особою підприємцем.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1143, - розірвано. Малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивачем долучено до матеріалів справи копії дипломів ОСОБА_3 із танців.

Із зведеного акту виконаних робіт за період з 09.09.2021 року по 28.11.2024 року Центру практичної стоматології вбачається, що загальна вартість наданих послуг ОСОБА_3 становить 21 950,00 грн.

З долучених представником відповідача документів вбачається, що матері відповідача ОСОБА_5 встановлено третю групу інвалідності з 01.04.2024 року.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону Укр аїни «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень;

Як встановлено судом неповнолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач регулярно коштів на утримання дитини не надає.

Відповідач перебуває за кордоном, не має стабільного доходу, має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано копію дипломів із занять танцями, про оплату стоматологічних послуг. В той же час позивачем не надано належних та допустимих доказів витрат щодо харчування, придбання продовольчих та непродовольчих товарів.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Суд вважає, що приватні уроки з репетиторами, витрати на відвідування стоматолога, а також витрати на заняття з танців слід віднести до додаткових витрат на утримання дитини відповідно до ст.185 СК України, однак такі вимоги позивачем заявлені не були.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи матеріальне становище сторін, часткове визнання позову відповідачем, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 5 000 (п`ять тисяч ) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить дитину визначеним законом прожитковим мінімумом.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 5 000 (п`ять тисяч ) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Суддя: О.А.Татарінова

Повний текст рішення складено 13 лютого 2025 року