Провадження № 2/487/880/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мосензової О.В., в присутності позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/10892/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання

встановив:

12.12.2024 позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісяця та до досягнення дитиною 23 років; допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вимоги позову мотивовані тим, що у сторін від шлюбу є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син навчається в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на першому курсі на денній формі навчання та проживає разом з позивачкою, яка надає йому матеріальну допомогу та моральну підтримку. У свою чергу, відповідач, який є працездатним, коштів на утримання сина не надає, що призводить до напруженого фінансового становища. Позивачка вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в зазначеному в позові розмірі без погіршення його матеріального становища, у зв`язку з чим до суду було подано даний позов.

Суд своєю ухвалою від 13.01.2025 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги та зазначив, що не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн., оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.12.2006.

Згідно із копією довідки № 3/847 від 02.09.2024, виданої Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова, ОСОБА_3 навчається на І курсі денної форми навчання у підрозділі Навчально-наукового інституту автоматики та електротехніки НУК імена адм. Макарова за рахунок бюджетних коштів.

Так відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У статті 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, знаходження на утриманні останнього двох неповнолітніх дітей, а також той факт, що повнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання та обмежений у можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, з дня пред`явлення до суду позову та до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 137, 258, 259, 263-265, 279, 352, 354, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 12.12.2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. у дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 17.02.2025.

Головуючий суддя І. В. Боброва