УХВАЛА

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 754/17055/21

провадження № 61-17082св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Джуринська Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна,

про визнання договорів недійсними та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал»),

яка змінила назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» (далі - ТОВ «Оболонь Інвест Плюс»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Джуринська Л. В. (далі - приватний нотаріус Київського МНО), приватний нотаріус Київського МНО Верповська О. В., в якому просили визнати недійсними:

- договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29 грудня 2015 року № 2317, посвідчений приватним нотаріусом Київського

МНО Джуринською Л. В.;

- договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором

від 30 грудня 2015 року № 2339, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Джуринською Л. В.;

- договір купівлі-продажу квартири від 06 травня 2021 року № 2259, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Верповською О. В.;

- застосувати наслідки недійсності правочинів, скасувавши реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал», ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 03 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково.

Визнав недійсним договір купівлі-продажу від 06 травня 2021 року № 2259 квартири АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Верповською О. В.

Застосував наслідки недійсності правочину та скасував реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 06 травня 2021 року № 2259 за ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнув з ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал» на користь

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,33 грн.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605,33 грн.

Не погодившись з рішенням Деснянського районного суду міста Києва

від 03 квітня 2023 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» оскаржили його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія

«Морган Кепітал» залишив без задоволення. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року залишив без змін.

Не погодившись з рішенням Деснянського районного суду міста Києва

від 03 квітня 2023 року та постановою Київського апеляційного суду

від 17 квітня 2024 року, ТОВ «Оболонь Інвест Плюс», ОСОБА_4

та ОСОБА_3 оскаржили їх в касаційному порядку.

Верховний Суд постановою від 21 серпня 2024 року касаційні скарги

ТОВ «Оболонь Інвест Плюс», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 12 листопада 2024 року апеляційні скарги ТОВ «Оболонь Інвест Плюс», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнив.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовив.

Стягнув з ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_3 у розмірі 3 178 грн, ОСОБА_4 - 3 178 грн, ТОВ «Оболонь Інвест Плюс» - 7 538,42 грн.

Стянув з ОСОБА_1 судові витрати на користь ОСОБА_3 у розмірі 3 178 грн, ОСОБА_4 - 3 178 грн, ТОВ «Оболонь Інвест Плюс» - 7 538,42 грн.

У грудні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 25 грудня 2024 року відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував з Деснянського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 754/17055/21.

У січні 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що з ресурсу OpenDataUA, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дізналися, що справа № 754/17055/21 перебуває на стадії виконання рішення, оскільки ТОВ «Оболонь Інвест Плюс» отримано виконавчий лист про стягнення з позивачів судових витрат. Отже, у випадку скасування оскаржуваного судового рішення позивачі будуть змушені вживати заходи повернення стягнутих або сплачених сум.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання/заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Оскільки постанова Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року про відмову у задоволенні позовних вимог не підлягає примусовому виконанню, тому підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не свідчать про необхідність зупинення виконання оскарженого судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Разом з тим, оскаржене судове рішення підлягає примусовому виконанню лише в частині стягнення судових витрат, проте доводи клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада

2024 року в частині стягнення судових витрат, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявники не надали доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскарженого судового рішення у вказаній частині, зокрема доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), а відтак наразі не доведено реальність настання обставин, на які вони посилаються.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку необхідно відмовити.

Суд звертає увагу заявників, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, заявники не позбавлені права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року в частині стягнення судових витрат до закінчення її перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вказаними вище належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 260, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк