Справа № 405/780/25
Провадження № 2-з/405/6/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву, подану адвокатом Попович С.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до його (позову) пред`явлення, особа, яка може отримати статус учасника справи (відповідач): товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія» (, м.Кропивницький, вул.Євгена Чикаленка, буд.1а),-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Попович С.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА № 1104595 від 11.02.2025 року) в інтересах заявника звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про забезпечення позову, в якій (заяві) просить до пред`явлення позивачем ОСОБА_1 позову про стягнення боргу за договором позики, - вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вчиняти/ здійснювати/ проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ», , із зареєстрованим місцезнаходженням: Україна, 25006, Україна, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Євгена Чикаленка, будинок, 1а,

а також шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, яке належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ», , із зареєстрованим місцезнаходженням: Україна, 25006, Україна, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Євгена Чикаленка, будинок, 1а.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника зазначила, що згідно з розпискою від 23.02.2022 року, відповідач отримав від позивача в борг 93 600 доларів США, які (кошти) було передано відповідачу в день написання розписки - 23.02.2022 року. За умовами розписки, позичальник зобов`язався повернути кошти в строк до 30.12.2022 року, однак в зазначений строк кошти не були повернуті, при цьому заявник неодноразово усно повідомляла відповідача про необхідність повернення коштів, на що відповідач безпідставно відмовляв. Тим самим, станом на день подачі заяви про забезпечення позову, відповідач зобов`язання повернути кошти не виконав та борг у сумі 93 600 тисяч доларів США не повернув. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Враховуючи зазначене, представник заявника вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а тому враховуючи, що розмір заявленої суми є суттєвим та становить 93 600 тисяч доларів, США, у разі задоволення позовних вимог невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення.

Зазначена заява про забезпечення позову подана до подання позовної заяви, що передбачено положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України, за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним Кодексом України, зокрема, ч.2 ст.27 ЦПК України, та розглядається судом в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року справа № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

При цьому вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову, в т.ч. і до пред`явлення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про вжиття судом заходу забезпечення позову ключовими є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11.12.2023 року у справі №904/1934/23 констатував, що у разі подання позову про стягнення коштів відповідач, якщо немає відповідних обмежень, може у будь-який момент розпорядитися коштами та відчужити майно, яке перебуває у його власності, і це у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, та за таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За таких обставин у разі звернення з позовом про стягнення коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач, зокрема, і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.

Отже, наявність практичної можливості отримати відшкодування в рамках позову про стягнення коштів безумовно пов`язана з існуванням дієвих механізмів для забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи правові позиції та практику Верховного Суду з питань вжиття судом заходів забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення до пред`явлення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, приймаючи також до уваги, що між сторонами існує спір майнового характеру, а захід забезпечення у вигляді накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ» є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову, та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи. Крім того, слід зазначити, що вказаний вид забезпечення позову не порушує інтереси інших осіб, оскільки має тимчасовий характер, та, окрім того, зазначений спосіб забезпечення позову не перешкоджає відповідачу здійснювати свою господарську діяльність, а лише обмежує останнього на розпорядження майном, яке належить йому на праві власності. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, що на час розгляду судом заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову судом з наявних у справі доказів не встановлено тих обставин, що мета звернення заявника до суду з зазначеною заявою про забезпечення позову спрямована на зловживання останньою своїми правами, суд вважає можливим заяву про забезпечення позову до його пред`явлення в цій частині задовольнити, та накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ» в межах заявленої суми боргу за договором позики, що становить 93 600,00 доларів США, до прийняття судового рішення по даній справі.

В іншій частині заяву звявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вчиняти/ здійснювати/ проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ», cлід залишити без задоволення, з підстав її (заяви) необґрунтованості в цій частині, невідповідності зазначеного заходу забезпечення позову змісту порушеного права, не співмірністю із заявленими заявником вимогами, які стосуються невиконання відповідачем ТОВ "КСК" умов договору позики щодо повернення отриманих у позику грошових коштів в розмірі 93 600 тисяч доларів США.

Також, враховуючи, що заява про забезпечення позову подана заявником ОСОБА_1 до подання позовної заяви, судом відзначається, що відповідно до положень ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, та в разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються по ініціативі суду в порядку ст. 158 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву подану адвокатом Попович С.М. в інтересах заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до його (позову) пред`явлення, особа, яка може отримати статус учасника справи (відповідач): товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія» (, м.Кропивницький, вул.Євгена Чикаленка, буд.1а), - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову до його (позову) пред`явлення до суду позивачем ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, особа, яка може отримати статус учасника справи (відповідач): товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія», код ЄДРПОУ 31008497 шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА КОМПАНІЯ», (, м.Кропивницький, вул.Євгена Чикаленка, буд.1а), в межах заявленої суми боргу за договором позики, що становить 93 600, 00 доларів США, до прийняття судового рішення по даній справі та набрання ним законної сили.

В іншій частині заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дата постановлення ухвали 14.02.2025 року.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, за якими у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. В разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом в порядку ч.13 ст. 158 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова