КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/17876/23

номер провадження 22-ц/824/2213/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Корнієнко С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року /суддя Катющенко В.П./

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про анулювання актового запису про шлюб, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва 13.11.2023 р. надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна та розірвання шлюбу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2023 р. позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна та розірвання шлюбу роз`єднані; виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, залишивши такій цивільній справі єдиний унікальний номер справи 755/17596/23 (провадження № 2/755/7463/23); виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з присвоєнням справі нового номеру.

28.11.2024 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про анулювання актового запису про шлюб.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 червня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1351 - розірвано.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про анулювання актового запису про шлюб - залишено без задоволення./а.с. 102-104/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнити зустрічні позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.05.2014 року, підтверджує, що орган місцевого самоврядування, в особі виконавчого комітету Гресовської селищної ради м. Сімферополя Автономної республіки Крим, який «de facto», існував на окупованій території Автономної республіки Крим, зареєстрував 14 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто фактично підтверджує зазначений факт. Обставини укладення зазначеного шлюбу та відсутність його розірвання також підтверджується позовною заявою ОСОБА_4 мировому судді судової дільниці № 87 в місті Феодосія про розірвання шлюбу від 18.07.2017 року з вхідним реєстраційним №2214/2017 від 15.11.2017 року; ксерокопіями аркушів № 2, 3, 10 і 11 паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 01.10.2010 року Феодосійським MB ГУ МВС України в АР Крим, громадянки Україні ОСОБА_5 ; ухвалою мирового судді судової дільниці №87 Феодосійського судового району Республіки Крим від 17.11.2017 року із супровідним листом від 22.11.2017 року № 3419-М-87-1175/2017. Положеннями ст. 317 ЦПК України встановлення факту реєстрації шлюбу на тимчасово окупованої території не передбачено. Крім того, враховуючи наявність спору, розгляд справи в порядку окремого провадження не можливий, проте, наданим документам, в контексті заявлених зустрічних позовних вимог, можна надати відповідну оцінку. Отже, з урахуванням зібраних позивачем за зустрічним позовом доказів, були переконливі докази, щодо факту наявності, не ймовірної, у відповідача двошлюбності. Підтвердити зазначені обставині офіційним шляхом та додатковими доказами, через перебування території АРК в окупації та в умовах військової агресії Російської Федерації проти України, не видається за можливе, тоді як надаючи оцінку доводам сторони заявниці, щодо достовірності факту двошлюбності ОСОБА_4 , у суду не було жодних правових підстав для їх неврахування.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказував, що відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції, чинній до 21.04.2022 р., тобто чинній як на час укладення між сторонами шлюбу так і на час, коли за твердженням апелянта позивач начебто уклав шлюб з іншою жінкою, що позивачем заперечується) будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/ або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подана відповідачкою ксерокопія свідоцтва про шлюб, оформлена на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, не може вважатись дійсним документом та створювати правові наслідки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 26.06.2018 у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1351. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_7 .

Від шлюбу сторони дітей не мають, що не заперечується сторонами.

Вирішуючи вимоги первісного позову ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 112 СК України про те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, подружжя мешкає окремо та спільного господарства не веде. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначив, що примирення з відповідачкою не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про анулювання актового запису про шлюб, суд першої інстанції також дійшов вірних висновків.

Так, заявляючи вимогу про анулювання актового запису про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , позивачка за зустрічним позовом посилалася на те, що її чоловік - ОСОБА_4 до теперішнього часу перебуває в іншому шлюбі, а саме: з громадянкою ОСОБА_5 , який зареєстрований 14.05.2014 виконавчим комітетом Гресовської селищної ради м. Сімферополя Автономної республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.05.2014, актовий запис № 44.

На підтвердження зазначеного надає до суду копію свідоцтва про шлюб від 14.05.2014 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований виконавчим комітетом Гресовської селищної ради м. Сімферополя Автономної республіки Крим, актовий запис №44 та витяги з матеріалів справи № М-87-1175/2017 Феодосійського судового району (міського округу) Феодосії Республіки Крим за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Згідно листа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) № 306/33.4-80 від 03.02.2024, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про реєстрацію шлюбу № 44 від 14.05.2014 складений виконавчим комітетом Гресовської селищної ради м. Сімферополя Автономної Республіки Крим між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявлено.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на недоведеність факту двошлюбності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у вимозі анулювання актового запису про шлюб.

Доводи апеляційної скарги, щодо надання переконливих доказів наявності у відповідача факту двошлюбності з врахуванням того, що підтвердити зазначені обставині офіційним шляхом та додатковими доказами, через перебування території АРК в окупації та в умовах військової агресії Російської Федерації проти України, не видається за можливе, апеляційним судом відхиляються з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами укладено шлюб 26.06.2018 р.

Звертаючись з позовом про анулювання, ОСОБА_2 подає свідоцтво про шлюб, укладений з ОСОБА_5 14.05.2014 р. /а.с. 34/

Також подає супровідний лист з матеріалів справи № М-87-1175/2017 Феодосійського судового району (міського округу) Феодосії Республіки Крим за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, про повернення позову від 17.11.2017 р. /а.с. 68-69/

Будь-яких доказів того, що з моменту повернення позову 17.11.2027 р. до 26.06.2018 р. - укладення нового шлюбу, існував попередній шлюб, не надано, зважаючи на заперечення ОСОБА_4 про перебування у шлюбі з ОСОБА_5 під час одруження з ОСОБА_2 , саме на останню покладено тягар доведення двошлюбності.

Водночас, саме за період з 17.11.2027 р. до 26.06.2018 р., в обґрунтування підстав анулювання шлюбу, ОСОБА_2 не надано жодного доказу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: