УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 758/5570/20

провадження № 61-288ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Антитіла» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Товариство з обмеженою відповідальністю «Антитіла», про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Антитіла» (далі - ТОВ «Антитіла») про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії.

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_1 , Державна організація «Український інститут інтелектуальної власності», про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Антитіла» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»,

ТОВ «Антитіла», про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.

Визнано повністю недійсним право на корисну модель № 74516 «Спосіб налаштування параметрів музичної композиції за ОСОБА_1 », засвідченого патентом на корисну модель № НОМЕР_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25 жовтня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 липня

2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , - ОСОБА_5

про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Антитіла» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , треті особи: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ТОВ «Антитіла», про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року залишено

без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено.

Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 липня

2024 року скасовано та ухвалено нове, яким задоволено заяву представника

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про стягнення витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 22 151,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 34 768 грн,60 грн.

У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 листопада 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки відправлена до Верховного Суду 07 січня 2025.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 29 січня 2025 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску, вказано на інші недоліки касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 29 січня 2025 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки

у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку

на касаційне оскарження.

У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки

в судовому засіданні 19 листопада 2024 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення. Паперовий примірник постанови не отримував. Зазначає, що 27 листопада 2024 року у нього зламався мобільний телефон, який забезпечував доступ до інтернету. З повним текстом оскаржуваного рішення ознайомився 08 грудня 2024 року, коли перебував у гостях та отримав доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, оскільки заявник, як сторона у справі, повинна добросовісно користуватись процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав.

Посилання у клопотанні про поновлення строку на вищезгадані особисті обставини заявника не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку, оскільки не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними з перешкодами, труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, заявник мав реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.

Належних доказів, які б підтверджували дату отримання копії оскаржуваного судового рішення, а також доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, заявник не надав.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України»

від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 17 лютого 2025 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2024 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Антитіла» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Товариство з обмеженою відповідальністю «Антитіла», про визнання недійсним права на корисну модель, засвідченого патентом, зобов`язання вчинити дії вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець