Справа № 502/2106/24
12 лютого 2025 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
Кілійської міської ради
визнання права власності на спадщину
В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:
Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути та задовольнити позовні вимоги без його участі та без участі позивача.
Представник відповідача Кілійської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 49 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 26.12.2008 року, Виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
Відповідно до свідоцтва про народження від 02.11.1962 року видане Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження від 22.04.2003 року, актовий запис №273 від 15.05.1985 р., ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 33.
07.12.1995 року рішенням № 27 Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області призначено ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки №662 від 13.07.2015 року виданою Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 .
Згідно Довідки №1293 від 27.08.2012 року ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки №1159 від 26.09.2024 року позивач була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_2 ).
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79470300 від 09.12.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація в у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79470306 від 09.12.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація в у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.
Стосовно визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 суд виходить з наступного:
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 16, 1266, 1268 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников