ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1777/25 Справа № 204/2182/24 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 04 грудня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00402.004618000.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року у розмірі 29237,49 грн., з яких: 17577,40 грн. заборгованість за основним боргом; 11660,09 грн. заборгованість по процентам. З моменту отримання права вимоги до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року у розмірі 29237,49 грн.

17 грудня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00402.004673607.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №3 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00402.004673607 від 17 грудня 2018 року у розмірі 93257,46 грн., з яких: 67987,37 грн. заборгованість за основним боргом; 25271,09 грн. заборгованість по процентам. З моменту отримання права вимоги до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № R01.00402.004673607 у розмірі 93257,46 грн.

За умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив сплачувати кредит в строки, передбачені кредитними договорами, позивач вимушений звернутися до суду та просити стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 122494,95 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року у розмірі 29237,49 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 17577,40 грн.; заборгованості по процентам 11660,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №R01.00402.004673607 від 17 грудня 2018 року у розмірі 93257,46 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 67986,37 грн.; заборгованості по процентам 25271,09 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано наявністю підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки фактично отримані та використані останнім кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті.

Не погодившись з таким рішення суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами, що саме вони є належним позивачем (кредитором) за кредитними договорами, оскільки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги, а долученні копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу не містять підпису та печаток сторін, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про належність вказаного доказу та задовольнив вимоги позову. Окрім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що за кредитними договорами не настав термін виконання грошових зобов`язань у повному обсязі, оскільки банком не дотримано встановлений договорами порядок дострокового повернення кредитних коштів, а саме, не була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, як наслідок, термін повернення кредиту у повному обсязі не настав.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року підписанням заяви №R01.00402.004618000 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ОСОБА_1 виявила бажання акцептувати публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку від 16 вересня 2015 року, яка розміщена на сайті Банку.

Того ж дня, 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 підписала згоду-повідомлення фізичної особи клієнта банку на обробку своїх персональних даних, а також згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії на доступ банку до інформації з кредитного реєстру Національного Банку України про її банківські операції.

04 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №R01.00402.004618000.

Окрім того, 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 було власноруч підписано заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит за стандартизованою формою, у якості додатку до якого між сторонами було погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

За умовами кредитного договору №R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 17577,40 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору.

Банк надав кредит строком на 96 місяців (п.1.2 договору).

Відповідно до п.1.3 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 3 місяців кредитування (пільговий період) 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду 20,1% річних від неповернутої суми кредиту.

Банк свої зобов`язання виконав, надавши кредит ОСОБА_1 на умовах кредитного договору №R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року.

Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №R01.00402.004618000 не виконувала належним чином, у зв`язку із чим у останньої виникла заборгованість у загальному розмірі 29237,49 грн., з яких: 17577,40 грн. заборгованість за основним боргом; 11660,09 грн. заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 07 липня 2023 року по 31 січня 2024 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №R01.00402.004673607 за умовами якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 68450,38 грн., а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору.

Згідно п.1.2-1.3 договору, Банк надає кредит строком на 93 місяці. За користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 3 місяців кредитування (пільговий період) 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду 11,8% річних від неповернутої суми кредиту.

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 було заповнено та підписано заяву-анкету, а також ознайомлено та підписано паспорт споживчого кредиту у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит за стандартизованою формою, у якості додатку до якого між сторонами було погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

17 грудня 2018 року підписанням заяви №R01.00402.004673607 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ОСОБА_1 виявила бажання акцептувати публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку від 16 вересня 2015 року, яка розміщена на сайті банку.

Того ж дня, 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 підписала згоду-повідомлення фізичної особи клієнта банку на обробку своїх персональних даних, а також згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії на доступ банку до інформації з кредитного реєстру Національного Банку України про її банківські операції.

Банк свої зобов`язання виконав, надавши кредит ОСОБА_1 на умовах кредитного договору №R01.00402.004673607 від 17 грудня 2018 року.

Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №R01.00402.004673607 не виконувала належним чином, у зв`язку із чим у останньої виникла заборгованість у загальному розмірі 93257,46 грн., з яких: 67987,37 грн. - заборгованість за основним боргом; 25271,09 грн. - заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 07 липня 2023 року по 31 січня 2024 року

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №4 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року у розмірі 29237,49 грн., з яких: 17577,40 грн. заборгованість за основним боргом; 11660,09 грн. заборгованість по процентам.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №3 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №R01.00402.004673607 від 17 грудня 2018 року в розмірі 93257,46 грн., з яких: 67987,37 грн. заборгованість за основним боргом; 25271,09 грн. заборгованість по процентам.

11 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на рахунок АТ «Ідея Банк» 15300000,00 грн. за відступлення прав вимоги за договором факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було порушено право позивача на повернення грошових коштів наданих у кредит, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, тому наявні підстави для задоволення позову, які підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Згідно з частинами першої, четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо).

За правилами, встановленими частинами першою, третьою статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № R01.00402.004618000 від 04 грудня 2018 року у розмірі 29237,49 грн.

Разом з цим, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, не містить всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами.

Копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд першої інстанції не мав приймати їх як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні положень статей 77 79 ЦПК України.

Витяг з реєстру боржників № 4 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року не підписано та не завірено печатками сторін. Фактично є документом, що надрукований позивачем та підписаний його представником, що не є ідентичним копії оригінального документа.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № R01.00402.004673607 у розмірі 93257,46 грн. Проте, як вже було зазначено колегією суддів, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, не містить всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами.

Копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд першої інстанції також не мав приймати їх як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні положень статтей 77 79 ЦПК України. Крім того, витяг з реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року також не підписано та не завірено печатками сторін. Фактично є документом, що надрукований позивачем та підписаний його представником, що не є ідентичним копії оригінального документа.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12 (провадження № 61-483св23).

Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача.

На вказане вище, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, слід стягнути із ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року -скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна