КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/280/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Торгонської В.М.,

за участю сторін:

представника позивача - Ульянова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу у них народилися доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що з січня 2023 року між ними були припинені шлюбні стосунки та з серпня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 - мати дітей мешкає окремо, не бере участі у їх вихованні, не повідує та не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дочок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 24.04.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.05.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ульянова Ігоря Миколайовича про витребування доказів, подане по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських правбуло задоволено. Витребувано у Київської районної адміністрації Одеської міської радивисновок про доцільність (або недоцільність) позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Подільськ, Одеської області батьківських прав стосовнонеповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зупинено провадження у цивільній справі №947/13377/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, до отримання відповідного висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

17.10.2024 до суду від Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов висновок від 16.10.2024 року №Н-882 «Щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.10.2024 року було поновлено провадження по цивільній справі №947/13377/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 25.11.2024 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 04.02.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судове засідання 04.02.2025 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації м. Одеса в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради 16.10.2024 року №Н-882 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтримала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , батьками дітей записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки Одеського ліцею №63 Одеської міської ради №104 від 04.04.2024 року, ОСОБА_3 навчається в Одеському ліцеї №63 Одеської міської ради в 11-А класі.

Відповідно до характеристики, наданої директором Одеського ліцею №63 Одеської міської ради - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 має хороший фізичний і розумовий розвиток, високий та середній рівень навчальних досягнень з усіх предметів, любить читати, займається спортом, має добре розвинену увагу, врівноважена, вихована, користується авторитетом серед учнів класу. Відносини в сім`ї доброзичливі, батько займається вихованням дівчинки, є авторитетом для ОСОБА_3 .

Згідно довідки Одеського ліцею №63 Одеської міської ради №103 від 03.04.2024 року, ОСОБА_4 навчається в Одеському ліцеї №63 Одеської міської ради в 5-Є класі.

Відповідно до характеристики, наданої директором Одеського ліцею №63 Одеської міської ради - ОСОБА_4, навчається в ліцеї з першого класу, до навчання ставить відповідально, має навчальні досягнення достатнього рівня, на уроках завжди уважна, виконує домашнє завдання. ОСОБА_4 проживає з батьками, які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, приймають активну участь у школі та особистому житті дитини, спілкуються з вчителями, класним керівником доньки.

Уповноваженими особами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради 12 серпня 2024 року здійснено обстеження умов проживання батька та дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

У присутності уповноважених осіб відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради 12 серпня 2024 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надала письмову заяву, в якій повідомила, що останній раз з матір`ю бачилась в липні 2023 року. Повідомила, що після приїзду з Болгарії, в якій вони перебували від початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації, мати їх покинула. Розповіла, що батьки почали сваритися, ще коли вони були в Болгарії, і коли вони повернулися, мати вирішила піти з родини. Спочатку вони телефонували одна одній, але потім це припинилося. Зі святами ані її, а ні її молодшу сестру мати не вітала. Де зараз знаходиться мати гадки не має, оскільки її життям не цікавиться, так само як і мати. ОСОБА_3 повідомила, що не проти позбавлення батьківських прав своєї матері ОСОБА_2 . На її думку, батько зможе повністю виховувати її та молодшу сестру.

Уповноваженими особами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради 12 серпня 2024 року проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до якої з`ясовано, що останній раз з матір`ю вона бачилась, коли разом проживали в Болгарії, тобто рік тому назад. ОСОБА_4 повідомила, що мати їй не телефонує, не приїздить. Потім дитина розплакалась і поспілкуватися більше не вдалося.

Матір`ю дітей надано заяву, засвідчену 01 серпня 2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л.О., р.№ 1575, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 , повністю розуміючи значення своїх дій та без будь - якого тиску зі сторони, усвідомлюючи значення та правові наслідки цієї заяви, відповідно до власного волевиявлення, заявляє, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_2 , повідомила, що їй відомо про намір ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Повідомила, що цією заявою не заперечує щодо слухання справи за її відсутністю.

Дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань з захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, 05 вересня 2024 року та 19 вересня 2024 року.

На засіданні Комісії, яке відбулось 05 вересня 2024 року були присутніми: заявник ОСОБА_1 , неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , наполягав на задоволенні своєї заяви про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , у відношенні неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Повідомив, що мати не виконує батьківські обов`язки по вихованню дітей. Розповів, що до війни все було добре, вони проживали однією родиною, в якій були гарні стосунки. Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, у травні місяці 2022 року, діти разом з матір`ю виїхали до Республіки Болгарії, після чого відносини в родині почали погіршуватися. Розповів, що мати дітей наміру повертатися до м. Одеси не мала, та як в неї з`явився новий чоловік, який запропонував їй укласти шлюбний контракт, за умовами якого в неї не повинно бути дітей. Зазначив, що мати дітей не бажає приймати участі у житті та вихованні доньок. Після повернення з Болгарії мати припинила спілкування з дітьми, бачиться з ними дуже рідко. Проживає за адресою АДРЕСА_2 . Мати дітей - ОСОБА_2 , на засіданні Комісії від 05 вересня 2024 року не з`явилась. 02 серпня 2024 року до відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати дане питання без її участі. Проте члени Комісії дійшли одноголосної думки, щодо обов`язкової явки матері задля з`ясування її думки, у зв`язку з чим розгляд означеного питання було перенесено на чергове засідання Комісії.

На запитання членів Комісії до неповнолітньої ОСОБА_3 , з якого часу вона не спілкується з матір`ю, чи телефонують вони одна одній, чи ображала колись її мати, та навіщо їй позбавлення батьківських прав матері, повідомила наступне. З матір`ю вона не спілкується з липня 2023 року, мати не приймає участі у її житті. Розповіла, що раніше в них були гарні стосунки, не враховуючи перехідного віку дитини, коли мати сварилася на неї. Щодо позбавлення матері батьківських прав пояснила, що якщо мати захоче забрати її та молодшу сестру, наприклад за кордон, то такої змоги в неї вже не буде.

На запитання членів Комісії до малолітньої ОСОБА_4 , які в них були відносини з матір`ю до виїзду до Республіки Болгарія, чи спілкуються вони зараз, та чи відомо їй де зараз проживає їх мати, ОСОБА_4 пояснила наступне. До переїзду до Болгарії в них були гарні стосунки, вони спілкувались, мати приймала участь у житті та вихованні. Дитина розповіла, що їй невідомо де зараз проживає її мати.

На засіданні Комісії, яке відбулось 19 вересня 2024 року був присутнім батько дітей - гр. ОСОБА_1 . Мати дітей категорично відмовилась приходити на засідання Комісії, в телефонній бесіді уповноваженим особам відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, повідомила, що свою думку виклала в нотаріальній заяві.

Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради №Н-882 від 16.10.2024 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, діючи виключно в інтересах дітей, одноголосно вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 вказаної вище Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до вищенаведених роз`яснень та норм закону тільки винна поведінка батьків, може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст.164 Сімейного кодексу наведено вичерпний перелік з 6 випадків, коли мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав в судовому порядку:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Утім, навіть визнання відповідного позову мамою не може бути основою для її позбавлення батьківських прав. Адже такі дії самі по собі є неправозгідними, суперечать моральним засадам суспільства та не відповідають інтересам дитини (див. постанову КЦС від 10.11.2023 у справі № 401/1944/22). У справі обов`язково досліджуватимуться інші обставини. Верховний Суд неодноразово підкреслював, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який йдуть лише у виняткових випадках. А головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку (постанова КЦС від 20.12.2023 у справі №522/20260/21). Саме ці докази і вважатимуться законними підставами для задоволення позову (постанова КЦС від 29.11.2023 у справі №607/15704/22).

Але навіть при наданні достатніх доказів для позбавлення батьківських прав суд усе одно може відмовити в задоволенні позову, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (постанова КЦС від 04.04.2024 у справі №553/449/20).

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б негативно характеризували відповідача, як особистість та члена суспільства, враховуючи висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради №Н-882 від 16.10.2024 року пронедоцільність позбавлення батьківських правОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ту обставину, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2025 року.

Суддя В. С. Петренко