Справа №694/3260/24
провадження № 2/694/242/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

10.02.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

10 грудня 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до Звенигородського районного суду Черкаської області, оскільки фактичним місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 . Місцем реєстрації та позивача зазначено АДРЕСА_2 . Місцем реєстрації відповідача зазначено АДРЕСА_3 .

14.01.2025 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 до Єдиного державного демографічного реєстру за тими параметрами, що вказані в позовній заяві, зокрема, за вказаними прізвищем, іменем та датою народження.

З відповіді № 1032464 від 14.01.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

З інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 05.02.2025 року №6.2-1283/6-25 вбачається, що відомостей щодо місця проживання ОСОБА_2 не встановлено.

Також, 14.01.2025 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 до Єдиного державного демографічного реєстру за тими параметрами, що вказані в позовній заяві, зокрема, за вказаними прізвищем, іменем та датою народження.

З відповіді № 1032488 від 14.01.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач просить проводити розгляд справи за її місцем перебування та надала суду копію довідки про те, що вона постійно проживає без реєстрації в селі Водяники Звенигородського району Черкаської області (а.с. 6).

Доказів на підтвердження реєстрації позивача або відповідача на території Звенигородського району Черкаської області матеріали справи не містять.

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК, зокрема, позови про стягнення аліментів та розірвання шлюбу можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суть підсудності за вибором позивача або альтернативної підсудності полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги.

Законодавець установив вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачив конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (стаття 29 ЦК). За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Відповідно до положень Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 року №265, який набрав чинності 14 березня 2022 року, особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/ перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання чи перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

ЦПК передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстрованим може бути лише одне місце проживання.

Звернення позивача до суду з позовом за місцем його перебування без підтвердження реєстрації не відповідає нормам статті 28 ЦПК України.

Вказаний правовий висновок містить постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2024 року по справі№554/7669/21.

Враховуючи те, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване поза межами Звенигородського району Черкаської області, а місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 встановити не видалося можливим, то відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України матеріали цивільної справи необхідно передати на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси, за місцем реєстрації позивача.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 подана до Звенигородського районного суду Черкаської області з порушенням правил підсудності, то відкриття провадження у справі порушить порядок розгляду справи належним судом, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, ухваленого за наслідком розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд вважає, що справу слід передати для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передати на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси (18603, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гоголя 316).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Суддя Т.М. Кравченко