Справа № 307/4364/23
Провадження №2-с/307/6/25
УХВАЛА

про повернення заяви

11 лютого 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 04 жовтня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

встановила:

Тячівським районним судом Закарпатської області за заявою ТОВ «Закарпатгаз Збут» 04 жовтня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9 851,20 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Боржник ОСОБА_1 07 лютого 2025 року подав заяву про скасування вказаного судового наказу посилаючись на те, що даний судовий наказ ним отримано 03 лютого 2025 року та він не згідний із претензіями, заявленим до нього ТОВ «Закарпатгаз Збут».

З`ясувавши обставини заяви про скасування судового наказу суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

04 жовтня 2023 року Тячівським районним судом Закарпатської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 9 851,20 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ від 04 жовтня 2023 року, разом із заявою стягувача ТОВ «Закарпатгаз Збут» з доданими до неї документами, 12 червня 2024 року надіслано боржнику ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 (Відповідь № 253585 від 03.10.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру).

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 272 ЦПК України.

За змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3)день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, до суду повернувся конверт із зазначенням причин невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою» із зазначенням дати - 19 червня 2024 року, що вбачається із штампу проставленого «Укрпоштою» на поштовому відправленні.

Отже, виходячи з наведеного, судовий наказ Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2023 року, є таким, що вручено боржнику 19.06.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Зі змісту заяви про скасування судового наказу видно, що ОСОБА_1 дізнався про наявність судового наказу лише 03 лютого 2025 року.

Водночас, до заяви про скасування судового наказу не долучено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, заява не містить жодного обґрунтування поважності причини пропуску такого строку та до заяви не долучено доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року 2019 у справі №214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначила, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України, а суд не знаходить підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, то відповідно до положень ч.2 ст.171 ЦПК України заява про скасування судового наказу підлягає поверненню боржнику.

Керуючись ст. ст. 258-261 ЦПК України,

постановила:

Заяву про скасування судового наказу повернути без розгляду заявнику ОСОБА_1 .

Повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою у разі якщо перестануть існувати обставини, які були підставою її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.Р.Сас