Справа № 464/4699/24
пр.№ 2/464/270/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Процик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу №214, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки: Друга львівська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання права власності,

у с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Старко Н.Р., 01.07.2024 звернулась в суд із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,36 кв.м., житловою площею 41,46 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , який був її чоловіком. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, входить 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 . Спадкодавець ОСОБА_9 будучи членом Житлово-будівельного кооперативу №214, повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_3 , яка надану йому і членам його сім`ї в користування, а зважаючи на те, що пай, внесений подружжям в житлово-будівельному кооперативі у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, відтак після повної сплати пайового внеску - спірна квартира є їхнім спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах, тому спадкодавець ОСОБА_9 набув право власності на 1/2 кооперативної квартири і таке майно увійшло до складу спадщини. Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , у зв`язку з чим у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_9 . Разом з тим, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину зазначеної квартири, оскільки за життя померлий не оформив право власності на частку вказаної кооперативної квартири, а тому правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно відсутні. Дані обставини змусили її звернутись до суду для ефективного захисту свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу. Також, при розгляді зазначеної справи, просить врахувати такі обставини. 31 січня 1991 року на підставі рішення від 04.01.1991 ЖБК №214 та рішення №24 від 24.01.1991 виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, було видано ОСОБА_10 ордер №5435 на зазначену вище квартиру АДРЕСА_2 , членами сім`ї наймача у ордері вказано: дружину - ОСОБА_11 та сина - ОСОБА_12 . Згідно із довідкою №145 від 29.08.2016, виданою ЖБК №214 ОСОБА_13 , є членом ЖБК №214 і йому належить в цьому кооперативі квартира АДРЕСА_1 . Член ЖБК №214 ОСОБА_13 повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру, який становить 12 344 грн. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 від 31.05.1995, ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , перемінив прізвище на « ОСОБА_15 », про що в Книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 31.05.1995 зроблено запис №25. Після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2004 за реєстровим №1-638 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2004 за реєстровим №1-646, виданими державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Лютою Л.А. Зазначене свідчить про те, що вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР. Враховуючи наведене вище, позивачка зазначає, що внаслідок відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , вона, як спадкоємиця першої черги, не будучи позбавлена права на спадщину, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, відтак порушується її право на належне оформлення спадкового майна за наявності необхідних умов для спадкування. Окрім цього, є невизначеною 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , на яку вона має право власності, як на частку у спільній сумісній власності майна, набутого у зареєстрованому шлюбі.

Ухвалою від 03.07.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.10.2024 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Старко Н.Р. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради Процик І.І. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу №214 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, 18.10.2024 звернулись в суд із заявами, у яких просили розглядати справу у їх відсутності, не заперечили щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Від завідувача Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Палажій Г.В. 22.07.2024 надійшла заява про розгляд зазначеної справи у відсутності представника. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Згідно із ст. 112 ЦК УРСР, який діяв на час спірних правовідносин, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Також, у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Згідно із ст. 15 Закону УРСР від 7 лютого 1991 року «Про власність» (набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із Законом України від 27 квітня 2007 року №997-V) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_14 , як члену ЖБК №214, видано ордер №5435 на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.01.1991 №24, на право зайняття із сім`єю 3 чоловік житлового приміщення житловою площею 41,46 кв.м - квартири АДРЕСА_1 . Згідно із даними ордеру, ОСОБА_14 було надано право на користування зазначеною квартирою на склад сім`ї: ОСОБА_14 (осн.квартиронаймач), ОСОБА_11 (дружина), ОСОБА_12 (син).

Згідно із довідкою ЖБК №214 від 29.08.2015 №145, ОСОБА_14 є членом ЖБК №214 м.Львова і йому належить в цьому кооперативі квартира АДРЕСА_1 . Квартира містить 3 кімнати, кухню, ванну, туалет, коридор, житлова площа складає 41,46 кв.м, загальна площа - 72,36 кв.м. Член ЖБК №214 ОСОБА_14 повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру, який становить 12 344 грн.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 від 31.05.1995, ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , перемінив прізвище на « ОСОБА_15 », про що в Книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 31.05.1995 зроблено запис №25.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №5018.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_9 . Згідно із свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданим 04.09.2009 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_11 змінила ім`я на - ОСОБА_2 , актовий запис №26.

На підставі заяви дружини спадкодавця ОСОБА_9 . Другою львівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 30 за 2003 рік, а також 05.03.2004 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку, два автомобілі, автопричеп та грошовий вклад.

Разом з тим, як зазначає позивачка ОСОБА_2 , правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , відсутні, незважаючи на те, що її чоловіком повністю сплачено пайовий внесок.

Згідно із інформацією, наданою суду Львівським державним нотаріальним архівом у довідці №43/01-30 від 02.01.2025, у спадковій справі №30/2003 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , заведеній Другою львівською державною нотаріальною конторою, знаходяться заяви: ОСОБА_2 - про прийняття спадщини та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 - про відмову від спадщини.

Відповідно до довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №4826 від 25.11.2024, згідно архівних даних станом на 29.12.2012 реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилась.

Із відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №171322 від 20.09.2024, вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано п`ятеро осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно із ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на день смерті ОСОБА_9 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 529 ЦК Української РСР 1963 року передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із ч.2 ст.553 ЦК Української РСР 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На підставі ст.22 КпШС України, положення якого діяли на час спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Статтею 28 КпШС України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З огляду на наведені вище норми та встановлені обставини справи, спадкодавцю ОСОБА_9 та позивачці ОСОБА_2 належало по 1/2 частці паю у спірній квартирі АДРЕСА_2 , відтак такі набули право власності на зазначені частки квартири після повної сплати пайового внеску. Окрім цього, у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 , слід визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на його частку у квартирі у порядку спадкування, оскільки вона єдиний спадкоємець після його смерті, однак позбавлена можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання права власності позивачки ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , є винятковим способом захисту, який підлягає захисту, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке.

При поданні зазначеного позову до суду позивачкою ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 7 000 грн, що підтверджується квитанцією ID:9576-7554-2174-3422 від 28.06.2024, а також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 28.06.2024.

Оскільки в судовому засіданні представник позивачки - адвокат Старко Н.Р. просив не стягувати судовий збір із відповідача в користь позивачки, враховуючи принцип диспозитивності процесу, вказаний розмір судового збору слід залишити за позивачкою.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,36 кв.м., житловою площею 41,46 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.02.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Львівська міська рада, , м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач: Житлово-будівельний кооператив №214, , м.Львів, вул.Трильовського, 27.

Третя особа: Друга львівська державна нотаріальна контора, , м.Львів, вул.С.Бандери, 3.

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК