12.02.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

м.Харків

Справа №642/1377/13

Провадження №4-с/642/1/25

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Євтіфієвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Баранов Д.М., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги, зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій він просить суд поновити строк для подання скарги, визнати неправомірною постанову Шевченківського ВДВС у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73459456 від 29.11.2023 про стягнення виконавчого збору у частині коштів пенсії 19 720,39 грн. та соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» 24 000,00 грн.; визнати дії щодо списання зі стягнення з банківської суми пенсії ОСОБА_1 у розмірі 19 720,39 грн. та виплат державної соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» 24 000,00 грн., стягнутих 01.12.2023 та 08.12.2023 - неправомірними; усунути порушення шляхом повернення ОСОБА_1 коштів пенсії 19 720, 39 грн. та соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» 24 000,00 грн. на НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 , відкриті у АТ КБ «Приватбанк».

Скарга мотивована тим, що Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюється виконавче провадження №73459456 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, на підставі якої з ОСОБА_1 01.12.2023 стягнуто 76 754,24 грн. - та 08.12.2023 - 382 грн.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю., відкривши виконавче провадження №73459456 та наклавши арешт на його грошові кошти прямо порушив абз.3 п.10-2 Розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки на арештовану виконавцем картку він отримував пенсію, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк». Розмір стягнутої суми пенсії заявника ОСОБА_1 становить 19 720,39 грн.

Крім того, заявник ОСОБА_1 зазначає, що на арештовану виконавцем картку АТ КБ «ПриватБанк» він отримує соціальну допомогу за програмою «єПідтримка» як особа ВПО, сума отриманих коштів ВПО, які стягнуті з його рахунку становить 24 000 грн.

Також звертає увагу суду на той факт, що кошти, які надходили на картковий рахунок боржника за № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» складалися з пенсії, соціальної допомоги за державною програмою «єПідтримка», благодійної допомоги від Міжнародного Червоного Хреста, протягом тривалого часу накопичувалися на цьому рахунку для ремонту житла, де проживав ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , що була суттєво пошкоджена внаслідок ракетного удару держави-агресора.

Отже, заявник ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. неправомірно виніс постанову та стягнув з нього пенсію та державну соціальну допомогу ВПО, тому він вимушений звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця з метою захисту свої порушених прав.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.12.2024 скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які 25.12.2024 заявником усунуто (а.с.15-39).

Ухвалою суду від 26.12.2024 скаргу прийнято до провадження, призначено відкрите судове засідання на 14.01.2025 о 12:00 год. Витребувано у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію матеріалів виконавчого провадження №73459456 (а.с.40-41).

14.01.2025 до Ленінського районного суду м.Харкова від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. надійшов відзив, в якому вона просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, оскільки дії державного виконавця при виконанні виконавчих проваджень №72512314 та №73459456 є законними та такими, що спрямовані виключно на виконання рішення суду.

Відзив обґрунтовано тим, що з 14.08.2023 на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №73459456, відкрите на підставі виконавчого листа №642/1377/14 від 03.04.2014, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишку боргу у розмірі 766 852,44 грн.

14.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% відсотків суми, що підлягає примусового стягненню в розмірі 76 685,24 грн.

27.11.2023 на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа без подальшого виконання.

28.11.2023 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження.

29.11.2023 відкрито виконавче провадження №73459456 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №72512314 від 14.08.2023, виданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 76 685,24 грн. Також, 29.11.2023 винесено постанову про накладення арешту на рахунки боржника, яку в електронному вигляді з накладенням ЕЦП направлено до банків.

Державний виконавець Тригубенко І.Ю. зазначає, що банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов?язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» вважав за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку ОСОБА_1 , постанову про накладення арешту не повернув без виконання, будь-яких даних про те, що у боржника є рахунки, які належать до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання не надав, тому державний виконавець правомірно наклав арешт на кошти боржника.

Також вказує, що шляхом направлення платіжних інструкцій (списання) АТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню №73459456 державним виконавцем стягнуто кошти в розмірі 76 754,24 грн., з яких: 76 685,24 грн. перераховано в рахунок погашення виконавчого збору (платіжні інструкції № 33140 від 11.12.2023 на суму 76 685,24 грн.); 69 грн. - витрати виконавчого провадження за внесення даних до АСВП (платіжні інструкції №32648 від 04.12.2023 на суму 69 грн.), у зв?язку з чим винесено постанову про зняття арешту з коштів, яку в електронному вигляді направлено до банків та 04.12.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №73459456 згідно п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.53-61).

11.02.2025 до Ленінського районного суду м.Харкова від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких вона просить суд залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду, оскільки кошти списані 01.12.2023 та 08.12.2023, а скарга ОСОБА_1 подана лише у грудні 2024 року, тобто з значним порушенням строку, передбаченого ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.68-71).

Заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Баранов Д.М. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд скарги у їх відсутність, підтримують доводи скарги в повному обсязі та просять суд її задовольнити, ухвалити законне та обгрунтоване рішення (а.с.72).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності (а.с.70).

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність (зворот. а.с.55).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та надані письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 13 ЦПК України регламентує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено,щокожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на звернення із скаргою до суду передбачено ст. 447 ЦПК України. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.Правомірність своїх дій під час виконання судового рішення та відсутність порушення прав сторін виконавчого провадження доводить державний виконавець.

Згідно зі ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою ст. 18 ЦПК України передбачено, щосудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 05.08.2013 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «Тера» про стягнення задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Тера» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів у сумі 777 419, 67 грн. та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у сумі 3 445 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.33-36).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Апеляційну скаргу ТОВ «Тера» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2013 року змінено. У задоволені позову ОСОБА_2 до ТОВ «Тера» - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. відкрито виконавче провадження №73459456 від 29.11.2023 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за постановою державного виконавця №72512314 від 14.08.2023 у розмірі 76 685,24 грн. (а.с.8).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. № 73459456 від 04.12.2023 виконавче провадження з примусового виконання постанови №72512314, виданого 14.08.2023 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору у розмірі 76 685,24 закінчено (а.с.9).

Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 14.12.2024 №GEUQTKMOEE24MRCG, ОСОБА_1 має картку НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.12, зворот. а.с. 37).

Відповідно копії довідки №6317- від 25.04.2022 «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 5).

Як вбачається з копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 04.12.2024, ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_4 отримує виплати Пенсійного фонду (пенсія), виплати за програмою «єПідтримка», також 12.10.2022 зараховано переказ у розмірі 25 000,00 грн. та 06.12.2022 зараховано переказ у розмірі 185 210 грн. (а.с.27).

Згідно даних з «Дії», ОСОБА_1 є особою, у якого пошкоджено майно внаслідок військової агресії за адресою: АДРЕСА_1 . Йому передбачена виплата за пошкоджене майно (а.с.31-32).

До того ж, як вбачається з копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 04.12.2024 з картки ОСОБА_1 № НОМЕР_4 примусово стягнуто 01.12.2023 грошові кошти відповідно до виконавчого провадження у розмірі 76 754,24 грн. та 08.12.2023 грошові кошти відповідно до виконавчого провадження у розмірі 382 грн. (зворот. а.с7, а.с.27).

Згідно копій квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», 12.12.2024 з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 стягнуто на користь Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції грошові кошти у розмірі 75 754,24 грн. призначення платежу: виконавчий лист №642/1377/14, виданий 03.04.2014 на осн. док. ВК №23113 та 382 грн., призначення платежу: виконавчий лист №642/1377/14, виданий 03.04.2014 на осн. док. ВК №231208Р (а.с.28-29).

Відповідно до ч. 1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 449 ЦПК України встановлено, що пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

ОСОБА_1 обгрунтував поважність причин пропуску строку звернення з вказаною скаргою, тому суд вважає за необхідне поновити заявнику процесуальний строк для оскарження дій державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частина перша та друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відтак, частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України воєнного стану, постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка за своїм змістом є соціальною допомогою.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Так, у п. 2 Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 зазначено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. №204.

У пункті 6 Постанови зазначається, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується у тому числі засобами Порталу Дія. У заяві зазначається, зокрема: номер поточного рахунку зі спеціальним режимом використання для зарахування допомоги "єПідтримка" або номер банківського рахунку (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги.

Як встановлено з наданих суду доказів, ОСОБА_1 отримує пенсію та соціальну допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа Е-підтримка, виплати від держави за пошкоджене майно шляхом зарахування таких виплат на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритого АТ КБ «ПриватБанк».

При цьому зазначений рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» 14.12.2024 №GEUQTKMOEE24MRCG. Крім того, на вказаний рахунок, окрім виплати програми «єПідтримка», також зараховуються пенсійні виплати та інші кошти.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при винесенні постанови №73459456 про стягнення виконавчого збору, державний виконавець діяла у спосіб і у межах наданих їй законом повноважень, однак з урахуванням інтересів боржника, стягнення грошових коштів з суми пенсії та виплати програми «єПідтримка» фактично позбавило заявника права користуватись вказаними коштами, що у свою чергу є засобом для існування, тому вказане є порушенням його законних прав та інтересів.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає частковому задоволенню в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо списання виконавчого збору з суми пенсії у розмірі 19 720,39 грн., а також виплат державної соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» у розмірі 24 000 грн., стягнутих 01.12.2023 та 08.12.2023 з банківського рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритого АТ КБ «ПриватБанк».

На думку суду, для забезпечення справедливого балансу між стягненням виконавчого збору та дотриманням прав заявника, слід повернути ОСОБА_1 грошові кошти пенсії у розмірі 19 720,39 грн. та грошові кошти соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» у розмірі 24 000 грн.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями 447,450,451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для оскарження дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на дії/бездіяльність органу примусового виконання - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Шевченківского відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі списання суми пенсії у розмірі 19 720,39 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять грн., 39 коп.) грн. та виплат державної соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн., стягнутих 01.12.2023 та 08.12.2023 з банківського рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритого АТ КБ «ПриватБанк» - неправомірними.

Поновити порушене право та повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 грошові кошти пенсії у розмірі 19 720,39 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять грн., 39 коп.) грн. та грошові кошти соціальної допомоги за програмою «єПідтримка» у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. на рахунок НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк».

В задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст скарги складено 14.02.2025.

Суддя Наталя Петрова