Справа номер 488/2433/23 Головуючий суду першої інстанції Чернявська Я. А.
Провадження номер 22-ц/812/78/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Носіковим І. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , яка подана через його представника ОСОБА_1 , а також фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_2 подав до суду позов до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, який обґрунтовував наступним.

14 лютого 2021 року позивач на сайті магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замовив телевізор Realme TV Full HD 43 (RMT102) вартістю 6999 грн, про що було сформовано повідомлення №13508701 (4603065).

ОСОБА_2 зазначав, що отримати зазначений телевізор та сплатити його вартість йому було запропоновано у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований по АДРЕСА_1 .

17 лютого 2021 року позивач, прибувши до зазначеного магазину, отримав телевізор серійний номер 01UFTV37 з інструкцією й гарантійним талоном та сплатив вартість телевізору. На підтвердження оплати ФОП ОСОБА_3 видав йому чек №5478/2.

ОСОБА_2 вказував, що після покупки телевізора, він почав його використовувати за призначенням для особистих потреб.

Восени 2021 року почалися проблеми з пультом дистанційного управління телевізора, він то працював, то не працював.

16 лютого 2022 року позивач передав телевізор до сервісного центру «Цитрус Сервіс», який розташований по АДРЕСА_2 . Наступного дня йому було повідомлено про відсутність технічної несправності телевізора, про що було складено акт.

У вересні 2022 року на екрані телевізора з`явилися сліди пошкоджених пікселів декілька вертикальних ліній та горизонтальна лінія, що на думку позивача свідчило про початок виходу з ладу панелі (матриці) телевізора.

У зв`язку з наведеним позивач у телефонному режимі звернувся на «гарячу лінію» магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з повідомленням про істотні недоліки панелі телевізора. Йому було повідомлено, що ні магазин, ні сервісний центр у м.Миколаєві не працюють і треба почекати.

Після того, як магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » почав працювати у м.Миколаєві, 07 лютого 2023 року ОСОБА_2 через магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований по АДРЕСА_3 передав до сервісного центру зазначений вище телевізор.

У телефонному режимі співробітник сервісного центру через деякий час повідомив позивача про те, що дійсно на дисплеї телевізора є смуги, які заважають його використовувати за призначенням, але полагодити дисплей неможливо, його можна тільки замінити, вартість заміни 9000 грн. Оскільки гарантійний термін закінчився, то він запропонував позивачу оплатити вартість ремонту.

ОСОБА_2 вказував, що у гарантійному талоні телевізору зазначено, що гарантійний термін на панель становить 2 роки. Він вчасно звернувся до сервісного центру для здійснення гарантійного ремонту, а тому його повинні були здійснити безкоштовно.

24 лютого 2023 року сервісним центром «Цитрус Сервіс» (м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 21) позивачу було відмовлено в гарантійному обслуговуванні у зв`язку з закінченням гарантійного терміну. Однак спеціалістами центру було вказано, що на дисплеї телевізора наявні вертикальні смуги.

Позивач зазначав, що не згоден з висновками спеціалістів сервісних центрів, які вони виклали в акті технічного стану № від 17.02.2022 та акті про відмову в гарантійному обслуговуванні № від 24.02.2023.

ОСОБА_2 вказував, що на його думку зазначені вище недоліки телевізора є істотними, а тому він засобами поштового зв`язку подав до ФОП ОСОБА_3 заяву про розірвання договору купівлі-продажу телевізору із компенсацією йому вартості товару за ціною встановленою станом на 25 травня 2023 року у сумі 11 999 грн.

Посилаючись на те, що протягом гарантійного строку ним виявлено істотні недоліки телевізору, ОСОБА_2 просив розірвати договір купівлі-продажу телевізору Realme TV Full HD 43 (RMT102), укладений між ним та ФОП ОСОБА_3 17 лютого 2021 року.

Також ОСОБА_2 зазначав, що внаслідок наявності у придбаного товару істотних недоліків йому було завдано моральну шкоду. Позивач наголошував, що зазначений вище телевізор був придбаний ним за останні кошти та був єдиним вдома, однак через деякий час після придбання перестав нормально працювати. Наявні недоліки телевізору унеможливлюють його використання. Необхідність звернення до магазину та сервісного центру, подальший пошук адвоката призвели до порушення нормальних життєвих зав`язків та необхідності витрачати додатковий час для відновлення своїх прав.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 6000 грн.

Крім того, ОСОБА_2 просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 вартість поштових послуг у сумі 67 грн, якими скористався позивач.

Позиція інших учасників справи у суді першої інстанції

ФОП ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що під час укладання договору сторонами було досягнуто угоди про річний гарантійний термін, про що було зазначено у чеку. Гарантійний талон до телевізора має описку в частині дворічного гарантійного терміну.

За такого, на думку відповідача ОСОБА_2 було правомірно відмовлено у гарантійному обслуговуванні.

Також відповідач вказував на недоведеність позивачем наявності істотного недоліку товару та підстав для стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу телевізора Realme TV Full HD 43 (RMT102), укладений 17 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 .

З ФОП ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто суму вартості телевізора на момент пред`явлення вимоги до суду у розмірі 11 999,00 грн.

З відповідача на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1211,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив із того, що з боку ФОП ОСОБА_3 було допущено порушення прав споживача ОСОБА_2 , внаслідок неналежної якості товару, а тому позивач має право вимагати розірвання договору та стягнення вартості товару.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, суд вказував на відсутність підстав для цього, виходячи з норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Також суд зазначав, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача вартості поштових послуг у сумі 67 грн не відносяться до судових витрат, а тому не підлягають задоволенню.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди у сумі 6000 грн та збитків у сумі 67 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених вимог.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_2 зазначав, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення його вимог про стягнення моральної шкоди внаслідок неправильного трактування законодавства.

Також позивач наполягав на правомірності своїх вимог щодо стягнення витрат на поштове відправлення у сумі 67 грн, оскільки вони були викликані протиправними діями відповідача.

ФОП ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

ФОП ОСОБА_3 зазначав, що позивач звернувся до сервісного центру після спливу річного гарантійного строку, а тому порушень прав позивача допущено не було.

Крім того відповідач вказував, що суд безпідставно стягнув з нього вартість телевізора станом на день подання позову.

Також відповідач зазначав, що 31 березня 2022 року він розірвав договір суборенди нежитлового приміщення, а також ліцензійний договір про передачу прав на використання торгівельної марки «Цитрус».

22 серпня 2023 року він був знятий з обліку як фізична особа-підприємець і не є правонаступником підприємств та їх філій, що здійснюють продаж товарів побутової техніки.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_3 просив задовольнити його скаргу.

Доводи інших учасників справи

Позивачем та відповідачем подано відзиви на апеляційну скаргу протилежної сторони, у яких наголошено на безпідставності доводів апеляційної скарги опонента та необхідності взяття до уваги саме їх доводів, викладених у скарзі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з договором суборенди нежитлового приміщення від 31.12.2020 ФОП ОСОБА_3 отримав від ТОВ «Комфортстріт» у суборенду приміщення площею 3 кв. м по АДРЕСА_1 .

01 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Т-Рент» ліцензійний договір про передачу прав на використання торгівельної марки, за умовами якого ТОВ «Т-Рент» як власник свідоцтва на торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31 березня 2021 року надало ФОП ОСОБА_3 за винагороду виключну ліцензію (виключні права) на використання торгівельної марки щодо усіх товарів і послуг, зазначених у свідоцтві за класами МКТП строком на 35 місяців.

31 березня 2022 року договір суборенди та ліцензійний договір були достроково розірвані.

14 лютого 2021 року ОСОБА_2 на сайті магазину «Цитрус» замовив телевізор Realme TV Full HD 43 (RMT102) вартістю 6999 грн, про що свідчить замовлення №13508701 (4603065). Доставка цього телевізора мала відбутися за адресою: АДРЕСА_1 .

17 лютого 2021 року ОСОБА_4 придбав у ФОП ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 телевізор Realme TV Full HD 43 (RMT102) вартістю 6999 грн, про що вказано у чеку №5478/2. У розділі службова інформація чеку зазначено, що гарантійний термін становить 365 днів.

У гарантійному талоні виробу телевізор Realme TV Full HD 43 (RMT102), виданому ФОП ОСОБА_3 , зазначено, що гарантія на виріб (телевізор/пульт) становить 1 рік, на компоненти телевізору (головна плата, пульт дистанційного керування, T-CON плата, кабель, динамік) 1 рік, на панель телевізора діє розширена гарантія 1+1 рік.

Декларація про відповідність від 13.05.2020 та сертифікат відповідності від 08.05.2020 свідчать, що телевізор вказаної моделі відповідає технічному регламенту радіообладнання, затвердженому постановою КМУ №355 від 24.05.2017.

Згідно з актом технічного стану № від 17.02.2022 заявлені споживачем 16 лютого 2022 року недоліки у вигляді зависання при перемиканні каналів та непрацездатність пульту не підтвердилися.

07 лютого 2023 року ТОВ «Максішоп» (м.Миколаїв, проспект Центральний, 69), зобов`язуючись передати обладнання до сервісного центру для діагностики та ремонту, прийняло від ОСОБА_2 телевізор Realme TV Full HD 43 (RMT102) з заявленими зі слів споживачами недоліками у вигляді крапок або битих пікселів та плям або смуг на дисплеї. Під час прийняття телевізору видимих зовнішніх пошкоджень виявлено не було.

24 лютого 2023 року Сервісний центр «Цитрус Сервіс» (м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 21) склав акт про відмову у гарантійному обслуговуванні № у зв`язку з закінченням терміну гарантійного обслуговування. У вказаному акті зазначено, що є зовнішні пошкодження: бруд на пристрої та подряпини і потертості на задній кришці. Під час огляду/діагностики виявлено вертикальні смуги на дисплеї.

Згідно з інформацією з сайту «Цитрус» станом на 15.06.2023 року заміна матриці телевізору Realme TV Full HD 43 становила 9000 грн.

Згідно з інформацією з сайту «Цитрус» станом на 05.07.2023 року вартість телевізору Realme TV Full HD 43 (RMT102) становила 11 999 грн.

25 травня 2023 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу телевізора, повернення його вартості у сумі 11 999 грн та стягнення моральної шкоди у сумі 6000 грн. Вказане звернення позивач направив відповідачу за двома адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 .

Жодне з звернень ФОП ОСОБА_3 отримано не було, про що свідчить трекер АТ «Укрпошта». Обидва звернення не були вручені під час доставки.

З відповіді ТОВ «Ритейлкомпані» від 17.01.2024 року на запит ОСОБА_3 щодо надання інформації з приводу звернень споживача ОСОБА_2 щодо проведення гарантійного ремонту чи з інших причин на «гарячу лінію» мережі магазинів «Цитрус» випливає, що особа з вказаними заявником даними (прізвище, ім`я по батькові споживача, його номери телефонів та придбаний товар) до служби підтримки клієнтів «Цитрус» з приводу усунення недоліків товару чи з інших причин не зверталася.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, відзиви, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга відповідача має бути задоволена, виходячи з наступного.

Стаття 655 ЦК України регламентує, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Згідно з статтями 675, 676 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним.

Статті 678, 679 ЦК України визначають, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з ч.3 ст.680 ЦК України якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк більшої тривалості, ніж гарантійний строк на основний виріб, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, якщо недоліки у комплектуючому виробі виявлені протягом гарантійного строку на нього, незалежно від спливу гарантійного строку на основний виріб.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Пункти 12, 13, 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють, що істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: 1) він взагалі не може бути усунутий; 2) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; 3) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Належна якість товару, роботи або послуги це властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Системний аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що для встановлення істотності недоліку товару необхідно наявність таких ознак: неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням; виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції і дати згоду на проведення експертизи продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Указаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 08 травня 2018 №686/8534/17, від 23 жовтня 2019 року №559/388/17, від 14 січня 2021 року №755/11237/17, від 26 січня 2022 року №755/5301/16-ц.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що з боку ФОП ОСОБА_3 було допущено порушення прав споживача ОСОБА_2 внаслідок неналежної якості товару, а тому позивач має право вимагати розірвання договору та стягнення вартості товару. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, суд вказував на відсутність підстав для цього, виходячи з норм Закону України «Про захист прав споживачів». Також суд зазначав, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача вартості поштових послуг у сумі 67 грн не відносяться до судових витрат, а тому не підлягають задоволенню.

На думку ж колегії суддів позовні вимоги ОСОБА_2 за встановлених обставин та досліджених доказів не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що на панель телевізора встановлений гарантійний строк тривалістю 2 роки, про що свідчить гарантійний талон виробу. Посилання відповідача на те, що це є опискою внаслідок неправильного перекладу, колегія суддів відхиляє. Відповідач проставлянням штампу та фактом видачі цього талону позивачу підтвердив гарантійний строк тривалістю 2 роки.

Проте ОСОБА_2 не довів належними доказами наявність істотного дефекту продукції, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця). Жоден з наданих ним доказів не містить посилання на те, що виявлені недоліки товару є істотними.

Звертаючись до відповідача з претензією з приводу втрати якості телевізора, відповідач не вказував на те, що просить провести експертизу товару.

У суді апеляційної інстанції позивачу було роз`яснено право заявити клопотання про проведення експертизи з цього питання. Однак він цим правом не скористався.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення вартості товару. У зв`язку із цим відсутні підстави і для задоволення його позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди та поштових послуг.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга ФОП ОСОБА_3 має бути задоволена; оскаржуване рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення вартості телевізора та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог; в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та поштових послуг.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 7, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивачу, який звільнений від сплати судового збору в силу вимог Закону України «Про захист прав споживачів», відмовлено у задоволенні позовних вимог, а відповідач за апеляційне оскарження рішення суду сплатив судовий збір у сумі 1610,40 грн, то він підлягає поверненню йому з Державного бюджету України.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана через його представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2024 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення вартості телевізора та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повернути ОСОБА_3 з Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1610,40 грн, сплачений ним 30 грудня 2024 року за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН243.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 17 лютого 2025 року.