Справа № 527/3465/24
провадження 2/527/196/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Павлійчук А.В.,

за участю секретаря - Козинко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/3465/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10 листопада 2001 року відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №85 розірвати.

У своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачкою з 10 листопада 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом певного часу сімейне життя між сторонами у справі поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства між позивачем і відповідачкою відсутнє. Тому позивач вважає, що подальшого сенсу в шлюбі немає, примирення неможливе. Для уникнення сварок та суперечок, змушений звернутися до суду. Подальше збереження шлюбу може нашкодити дитині. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, шлюб зареєстрований 10 листопада 2001 року відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №85 розірвати.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

10 листопада 2001 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_1 , виданим 10 листопада 2001 року, актовий запис №85.

Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Тлумачення норми цієї статті СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, у зв`язку з чим у задоволенні надання строку на примирення слід відмовити.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу та примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Жуки, Глобинського району, Полтавської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Костулень уєзд Унгень, Республіка Молдова, зареєстрований відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 10 листопада 2001 року, актовий запис № 85 - розірвати.

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Суддя А. В. Павлійчук