Справа № 191/3054/24
Провадження № 2-о/191/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.,

заявника ОСОБА_1 ,

представник заявника Третяк І.П.,

свідка ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Третяк Ірина Павлівна, заінтересована особа : Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Третяк І.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа : Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Біля десяти року заявник приймав участь в житті померлого, оскільки він був одинокою, літньою людиною і потребував уваги, турботи, догляду та підтримки. Спочатку заявник допомагав померлому за місцем його проживання, а в лютому 2012 року забрав його себе додому на постійне місце проживання. І з лютого 2012 року заявник почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 та вести з ним спільне господарство за адресою : АДРЕСА_1 , так як померлий не мав в Україні сім`ї та близьких людей, оскільки всі його родичі проживають в рф. В червні 2017 року родичі ОСОБА_3 приїхали до нього погостювати, а наприкінці червня він поїхав до них в гості у м. Волоколамськ РФ на два тижні, де і помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на : дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_2 . 19.12.2016 року ОСОБА_3 на ім`я заявника залишив заповіт на його користь на дві вищевказані земельні ділянки. Спадщину після смерті ОСОБА_3 я прийняв і переоформив на себе ж земельні ділянки. Пізніше заявник звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва право на спадщину на спадковий житловий будинок. Але постановою від 08.11.2023 року № 701/02-31 державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки Другої Синельниківської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у його видачі, оскільки не просліджується факт родинних відносин між ним і ОСОБА_3 . Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для належного оформлення права на спадщину.

У зв`язку з цим, представник заявника просить встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Також пояснив, що ОСОБА_3 передав йому все правовстановлюючі документи на житловий будинок в с. Партизани, який він має намір оформити як спадкове житло.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без його участі. Просили прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з заявником вони є сусідами з 2003 року. ОСОБА_3 почав проживати з ОСОБА_1 з 2012 року по АДРЕСА_1 . Заявник доглядав ОСОБА_3 ,у якого були проблеми із здоров`ям. Вони разом жили як члени родини, ОСОБА_3 завжди допомагав заявнику по господарству, тобто вони вели спільне домашнє господарство, були пов`язані спільним побутом. Раніше до 2012 року заявник постійно відвідував ОСОБА_3 в с. Партизани, де він проживав. ОСОБА_3 почав скаржитися на здоров`я, тому ОСОБА_1 запропонував йому переїхати на постійне проживання в с. Новий Посьолок до себе додому.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

09.12.2016 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого належний йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 5,440 га та 10,880 га., розташовані на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений в приміщенні Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2018 року ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, яке зазначене в заповіті від 09.12.2016 року.

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. обов`язки Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. від 08.11.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки з наданих документів не просліджується факт родинних відносин з ОСОБА_3 .

Згідно довідки Миролюбівського старостинського округу №4 виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 150 від 22.04.2024 року вбачається, що померлий ОСОБА_3 дійсно проживав без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 з лютого 2012 року по липень 2017 року.

З акту про фактичне місце проживання від 22.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 фактично проживав за адресою : АДРЕСА_3 , у період з лютого 2012 року по червень-липень 2017 року.

В матеріалах спадкової справи №310/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Заявнику необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

У відповідності до вимог ч. 7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,10,12,13,16,80, 81, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заявлені вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТ. В. Прижигалінська