Справа № 681/160/25
Провадження 2-о/681/30/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

заявниці ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі суду в м. Полонне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

встановив:

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулися до суду із вказаною заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав її чоловіка ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборонити перебувати в місці спільного проживання разом з нею та їхньою неповнолітньою внучкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до вказаного домоволодіння.

В обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_2 уже декілька років підряд робить своїми неправомірними діями спільне проживання нестерпним та систематично в стані алкогольного сп`яніння вчиняє щодо них домашнє насильство, а саме: психологічне насильство, яке полягає у словесних образах, нецензурній лайці, приниженні, погрозах фізичною розправою, залякуванні, контролі у пересуванні, вимагання, щоб разом з ним не проживали. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не можуть повноцінно проживати у своєму будинку, оскільки чоловік на їх зауваження, прохання не реагує та починає вчиняти насильницькі діяння.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства щодо них та побоювання за їхнє життя, заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів, які складали протоколи про адміністративні правопорушення та виносили термінові заборонні приписи щодо кривдника. 14 серпня та 20 вересня 2024 року за судовими рішення ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, та застосовані адміністративні стягнення у виді громадських робіт. Однак, останній продовжує вчиняти протиправні дії щодо них та на будь-які заходи впливу правоохоронних органів не реагує, тому вона звернулася із даною заявою до суду.

Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо вимог заявниці заперечив, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що відносини в них нормальні, хоча й бувають сварки, іншого житла для проживання він не має. На даний час проходить призначену постановами суду програму для кривдників.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проживають з ОСОБА_2 , у будинку АДРЕСА_1 , який належить заявниці на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.1988.

14 серпня 2024 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2024 року, яка набрала законної сили 03.09.2024, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, притягнуто до відповідальності та накладено на нього стягнення у виді громадських робіт.

20 вересня 2024 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої внучки ОСОБА_3 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди для її психічного здоров`я.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили 25.10.2024, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді громадських робіт.

Свідок ОСОБА_4 , яка є дочкою сторін, в судовому засіданні пояснила, що проживає разом зі своїми батьками та дочкою ОСОБА_3 в одному будинку. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, постійно вчиняє домашнє насильство щодо матері та дочки свідка, яке полягає в нецензурних висловлюваннях на їх адресу, погрозах, образливих чіпляннях, це робить їх проживання в одному будинку неможливим. На прохання на зауваження не реагує. Після притягнення до адміністративної відповідальності батько свою поведінку не змінив та продовжує вчиняти ті самі дії щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про законність вимог, викладених у заяві ОСОБА_1 , суд зазначає про таке.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п.3, 14 та 17 ч.1 ст.1 названого Закону домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За положеннями п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону).

Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

За положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи (Постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20).

Факти неодноразового вчинення заінтересованою особою домашнього насильства по відношенню до заявниці та її внучки, які проявлялися у нецензурних висловлюваннях, а також погрозах фізичною розправою підтверджуються, постановами суду від 22 серпня та 14 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, а продовження неналежної поведінки підтверджується показами свідка ОСОБА_4 .

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність чергового вчинення ним домашнього насильства, а також нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 від домашнього насильства, суд приходить до висновку про можливість застосування до кривдника обмежувального припису у вигляді тимчасової заборони перебувати в місці проживання заявниці та її внучки, а також заборони наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до будинку АДРЕСА_1 , оскільки в даному житлі мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В даному випадку, незважаючи на відсутність в ОСОБА_2 іншого житла, суд вважає такі заходи втручання в право власності (зокрема, право користування) легітимними, оскільки вони викликані протиправною поведінкою кривдника, а їх метою є забезпечення безпеки постраждалих осіб.

При цьому суд зазначає, що строк дії обмежувального припису має бути пропорційним і достатнім, а тому з урахуванням оцінки ризиків, вважає, що максимальний строк дії обмежувального припису за обставин, встановлених у справі, є надмірним та його слід зменшити до мінімального (один місяць).

На підставі викладеного заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.259, 265, ч.6 ст.268, ст.ст.294, 350-1 350-8 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк один місяць обов`язки заборонити перебувати та наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця спільного проживання з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділ поліцейської діяльності № 3 (м. Полонне) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Шепетівську районну державну адміністрацію Хмельницької області та виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2025.

Заявниця: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , фактичне та зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактичне та зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: