Постанова

Іменем України

11 лютого 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2932/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 02 вересня 2024 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду

у цивільній справі №756/11932/21 Оболонського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресцентр Київ"

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

У С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2021, обґрунтовуючи її тим, що рішенням суду їй відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що відповідачем надані відомості на виплату готівки за період січень-липень 2020 року. Після ознайомлення з цими відомостями вона виявила, що підпис на деяких них виконано не нею і гроші вона не отримувала. Вона звернулася до поліції щодо підроблення її підписів на відомостях про виплату готівки і за її заявою розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення. В межах кримінального провадження проведено почеркознавчу експертизу, за висновками якої стали відомі обставини про підробку її підпису у відомостях на виплату готівки за березень та червень 2020 року, що не було відомо під час розгляду справи по суті.

Вважала, оскільки рішення суду від 11.10.2021 ґрунтується на відомостях про виплату готівки, то висновок експерта про виконання підпису у відомостях за березень та червень 2020 року іншою особою, відмінною від ОСОБА_1 , є нововиявленими обставинами і спростовує факти покладені в основу рішення.

За наведених обставин просила скасувати за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2021 та задовольнити її позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресцентр Київ" (далі - ТОВ "Пресцентр Київ") про стягнення заборгованості по заробітній платі і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції помилково вважає експертний висновок новим доказом, а обставини установленими під час розгляду справи по суті, адже висновок почеркознавчої експертизи не є новим доказом, а є доказом, що підтверджує нововиявлену обставину.

Вважала, що на підставі ч. 2 ст. 423 ЦПК України перегляд судового рішення за такою нововиявленою обставиною, як факт фальшивості письмового доказу, не обов`язково має відбуватися лише після винесення вироку (п. 2 ч. 2 ст. 423), а перегляд судового рішення може відбуватися і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Суд помилково посилається на порушення порядку одержання доказів та застосування наслідків статті 78 ЦПК України.

Також, як на підставу скасування ухвали суду посилалася на те, що пояснення відповідача на заяву останнім подано з пропуском строку, встановленого судом, та без клопотання про продовження строку для їх подання; пояснення відповідача вона отримала вже після постановлення оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим була позбавлена права подати до суду свої заперечення на ці пояснення; відповідач не виконав вимог ст. 14 ЦПК України та не зареєстрував електронного кабінету в ЄСІТС. Зауважила, що це порушує її права, оскільки за таких обставин пояснення необхідно було повернути відповідачу та не приймати до уваги, а розглянути заяву за наявними у справі матеріалами.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, з підстав, викладених в ній. Представник заявника ОСОБА_2 пояснила, що нововиявлена обставина не доказ, а факт фальшивості підпису ОСОБА_1 на відомостях про виплату.

Представник відповідача - Штундер Я. Г. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, представника скаржника та представника відповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що висновок почеркознавчої експертизи, проведеної в межах кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_1 вже після ухвалення рішення суду у даній справі, є новим доказом щодо встановлених судом обставин під час розгляду справи по суті, а тому в розумінні ст. 423 ЦПК України не є нововиявленою обставиною.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду рішення суду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Верховний Суд в постанові від 22.01.2020 у справі №316/392/17 зазначив, що ухвалення судом рішення без урахування доказів, які суд не міг врахувати через їх відсутність, не є недоліком роботи суду, особливо з огляду на принцип диспозитивності, встановлений ст. 13 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирання доказів. У свою чергу, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд.

Також Верховний Суд в постанові від 19.06.2024 у справі №372/4154/18 зазначив, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилалася на те, що після ухвалення рішення суду вона ознайомилася з доказами, які надав відповідач та виявила, що на деяких відомостях про отримання готівки підпис виконано не нею і коштів вона не отримувала. Після цього звернулася до поліції із заявою щодо підроблення документів, за її заявою розпочато кримінальне провадження, в межах якого проведено почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що підпис на двох відомостях здійснено не ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року у даній справі в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що відповідачем надано докази виплати останній заробітної плати при звільненні.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду від 11.10.2021 залишено без змін. Залишаючи рішення без змін, суд апеляційної виходив з того, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції в постанові від 22.06.2022 відхилив доводи ОСОБА_1 про те, що останній не належить підпис у відомостях на виплату готівки, які були надані відповідачем до суду першої інстанції, з тих підстав, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин, як то висновок експерта, а також не заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, згідно вимог статті 103 ЦПК України.

Як вже вказувалося вище, після ухвалення судом рішення по суті, а саме в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до поліції щодо підроблення документів ТОВ "Пресцентр Київ" і за її заявою розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що в межах кримінального провадження на підставі постанови дізнавача ВД Печерського УП ГУНП у м. Києві від 07.05.2024 проведена почеркознавча експертиза, за результатами якої 31.05.2024 складено висновок експерта №СЕ-19/111-24/28219-ПЧ. У висновку експерта зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 , який розташований у графі "Підпис в одержанні" відомості на виплату готівки №ВЗП-03 за березень 2020 року та у відомості на виплату готівки №ВЗП-03 за червень 2020 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Сукупний аналіз наведених норм закону та обставин справи вказує на те, що поданий ОСОБА_1 висновок експерта не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки фактично ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи по суті. Тобто, доказ, на якому ґрунтується рішення, було подано відповідачем до суду першої інстанції. Спростувати доказ, наданий відповідачем, ОСОБА_1 повинна була під час розгляду справи. Однак, як зазначено апеляційним судом в постанові від 22.06.2022 ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на спростування наданих відповідачем доказів, а також не зверталася до суду з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи щодо належності чи неналежності їй підпису у відомості на виплату готівки.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2021, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки такі обставини є новими доказами щодо обставин встановлених під час розгляду справи по суті.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України», рішення від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, і що цей доказ є вирішальним.

Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа Праведна проти Росії, рішення від 18 листопада 2004 року).

Як вбачається з матеріалів справи, доказ, на якому ґрунтувалося рішення суду подавалося відповідачем до суду першої інстанції і позивач, звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою могла доводити обставини неможливості спростування такого доказу в суді першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції зробив вмотивований та правильний висновок, що обставини, вказані ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не є такими, відповідно до статті 423 ЦПК України.

Заявник фактично оскаржує законність та обґрунтованість рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2021, що переглянуто судом апеляційної інстанції та набрало законної сили.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цивільному процесуальному закону та має бути збалансована з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а зводяться до власного тлумачення заявником норм права та незгоди із судовим рішенням.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О СТ А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач