Справа № 752/3267/25
Провадження № 2-о/752/177/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.02.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазур Ю.Ю.,

за участю секретаря - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті.

Свою заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Заявник ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_2 . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для одержання свідоцтва про смерть відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2025 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд за правилами окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку; заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку; заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку, 02.11.2000 р.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку, 02.11.2000 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 06.09.2024 «Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», актовий запис № 800.

Відповідно до довідки про причину смерті № 6533 від 05.09.2024 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причину смерті не встановлено.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданим Ворошиловським р/ЗАГС м. Донецьк 17.01.1992, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 січня 1992 року зроблено запис № 33.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини другої та четвертої статті 3 СК України).

Згідно із абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_2 , факт смерті якого просить встановити у судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Як вбачається із заяви, встановлення факту смерті особи не впливає на права, обов`язки чи законні інтереси безпосередньо ОСОБА_1 , отже, суд позбавлений можливості встановити мету звернення з даною заявою передбачену частиною першою статті 317 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Враховуючи викладене, оцінивши належність та допустимість кожного доказу окремо, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві про встановлення факту смерті, оскільки зі змісту заяви не вбачається, що встановлення факту смерті впливає на права, обов`язки чи законні інтереси заявника.

Керуючись ст.ст. 258-259, 315-317, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві про встановлення факту смерті- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур