ЄУН №337/711/25
Провадження №2/337/785/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова М.В., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Слідуючи принципу диспозитивності, визначеному ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту поданої заяви позивач ОСОБА_1 просить суд:

визнати судовий наказ №337/4917/18 від 03.12.2018 таким, що не підлягає виконанню;

припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Таким чином, частина вимог позовної заяви, а саме про визнання судового наказу, тобто виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню, підлягає розгляду за правилами розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», а інша - про припинення стягнення аліментів на утримання дитини - за правилами позовного провадження згідно з правилами Розділу III ЦПК України «Позовне провадження».

Отже, одним із засобів захисту порушеного права особи є розгляд заяви стягувача або боржника про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Розгляд таких заяв здійснюється в порядку цивільного судочинства, але не в порядку позовного провадження.

Оскільки чинним цивільним процесуальним законом встановлено порядок вирішення питання про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, за заявою стягувача або боржника виконавчого провадження (ст. 432 ЦПК України), розгляд цього питання в порядку позовного провадження разом з вирішенням спору про право - припинення стягнення аліментів на утримання дитини, суперечитиме завданням і основним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 цього Кодексу заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

У постанові Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 761/22635/21 викладено правовий висновок, відповідно до якого об`єднання в одній позовній заяві вимоги, яка підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і вимоги, яка не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, не є підставою для застосування положень частини шостої статті 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог.

Таким чином, підстави для застосування судом положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог відсутні.

Враховуючи вищезазначене, встановивши, що подана ОСОБА_1 позовна заява містить дві вимоги, одна з яких підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, а інша розгляду в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства не підлягає, а також за відсутності підстав для застосування положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення поданої заяви позивачеві на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

При цьому слід роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 432 ЦПК, або з позовною заявою про припинення стягнення аліментів на утримання дитини.

Також суд роз`яснює, що згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право подати клопотання про повернення сплаченої суми судового збору за подачу до суду даної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 185, 188, 258-261, 432 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини - повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова