Справа № 366/3613/24
Провадження № 2/366/191/25
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

29 січня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач звернувся до суду з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому просить визначити додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , який проживав за адресою:

АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та будинок, які розташовані на території Іванківської селищної ради.

Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкового майна та видачу свідоцтва про спадщину за законом, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій по тій причині, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви для прийняття спадщини до органів нотаріату.

Позивач зазначає, що звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки він не мав змоги, оскільки після смерті батька перебував у подавленому емоційному стані, що призвело до серцевого нападу та він потрапив на амбулаторне лікування до центральної лікарні смт Іванків. Після лікування проходив реабілітацію.

Зважаючи на те, що він знаходився у безпорадному стані, тому був вимушений звернутись до командування ЗСУ, щоб його сина, військовослужбовця ОСОБА_3 , який захищає незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і безпосередньо перебуває у зоні бойових дій Донецького напрямку з 15.01.2023, було відряджено за місцем перебування позивача для догляду за батьком. Таким чином, Позивач навіть фізично не міг звернутися до нотаріату певний час, оскільки сам потребував догляду.

Крім того Позивач вважає за необхідне зазначити, що до смерті свого батька доглядав та фінансово забезпечував його лікування та у подальшому оплатив всі ритуальні послуги, пов`язані з похованням батька. Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки спільно проживав і піклувався про свого батька та оплачував всі комунальні послуги, тому термін для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини пропустив не навмисно, оскільки причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька були об`єктивно непереборними та поважними, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Зазначені обставини не дають можливості Позивачеві прийняти спадщину, що залишилась після смерті батька, тому він змушений звертатись із зазначеним позовом до суду.

Рух справи:

09.12.2024 зазначений позов надійшов до суду.

13.12.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.01.2025.

Позиції сторін:

У підготовче судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно, належним чином.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином. 29.01.2025 звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачем, Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, скеровано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача, щодо задоволення позову не заперечують.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Дослідивши позовну заяву та матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Іванків Вишгородського району Київської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.05.2024, актовий запис № 225 /а.с.10/.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являвся батьком Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 /а.с.4/.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

27.11.2024 Позивач звернувся до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але отримав відмову в заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1068/01-16 /а.с.3/.

Відсутність заведеної після смерті ОСОБА_2 спадкової справи підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1068/01-16 від 28.11.2024.

Інші спадкоємці, як вбачається з матеріалів справи, відсутні.

Позивач зазначає причиною пропуску обумовленого шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 те, що звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки він не мав змоги, оскільки після смерті батька перебував у подавленому емоційному стані, що призвело до серцевого нападу та він потрапив на амбулаторне лікування до центральної лікарні смт Іванків. Після лікування проходив реабілітацію.

Зважаючи на те, що він знаходився у безпорадному стані, тому був вимушений звернутись до командування ЗСУ, щоб його сина, військовослужбовця ОСОБА_3 , який захищає незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і безпосередньо перебуває у зоні бойових дій Донецького напрямку з 15.01.2023, було відряджено за місцем перебування позивача для догляду за батьком. Таким чином, Позивач навіть фізично не міг звернутися до нотаріату певний час, оскільки сам потребував догляду. На підтвердження зазначеного, позивачем надано копію довідки № 4, виданої лікарем КНП ІСР «Іванківська центральна районна лікарня» та копію листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 адресованого командиру ВЧ НОМЕР_3 щодо надання відпустки за сімейними обставинами військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_3 , у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні його батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8,9/.

Крім того Позивач зазначив, що фактично прийняв спадщину, оскільки спільно проживав і піклувався про свого батька та оплачував всі комунальні послуги, тому термін для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини пропустив не навмисно,

Оскільки державним нотаріусом Позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку, визначеним для прийняття спадщини, він змушений звернутись до суду для його додаткового встановлення.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 зазначеного вище Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі

№ 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суд враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, якою визначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Визначаючи строк, який буде необхідним позивачу для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд враховує ту обставину, що пройшов зовсім незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею позивачем зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 17 днів.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а також відсутність інших спадкоємців, які б претендували на зазначене спадкове майно.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження та приходить до висновку про задоволення позову, визнаючи поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення додаткового строку (три місяці), достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що Позивач має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у його право на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.

Судовий збір:

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, Позивач просив судові витрати залишити за ним, тому, в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з Відповідача на користь Позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судовий збір залишити за Позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, , юридична адреса: 07201, Київська область, Вишгородський район, смтІванків, вул.Івана Проскури, буд.7).

Суддя Анатолій КОРЧКОВ