КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/47/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути солідарно з ПрАТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «АРКС»,та ОСОБА_2 на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 27 798,21 грн, 1 500 грн за проведення оцінки вартості матеріального збитку, штрафні санкції за несвоєчасне виконання обов`язків за договором страхування (пеню, інфляційні втрати та 3 % річних) у загальному розмірі 7 852,86 грн, моральну шкоду у розмірі 1 782,55 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 22 814,92 грн та судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, ПрАТ «СК «АРКС» в особі представника за довіреністю - Заруцької І.О. звернулося з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АРКС» задоволено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року в частині частково задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АРКС»про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС»1 152,60 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

10 жовтня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява представника ПрАТ «СК «АРКС» - Заруцької І.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій порушено питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у розмірі 2 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що під час ухвалення судового рішення суд апеляційної інстанції не вирішив питання про витрати ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі 2 000,00 грн, пов`язані із проведенням судової автотоварознавчої експертизи.

Неодноразово витребувані із суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 757/33824/19-цнадійшли до Київського апеляційного суду 05 лютого 2025 року.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Оскільки перегляд цієї справи в апеляційному порядку відбувався у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, питання про ухвалення додаткового рішення вирішується судом апеляційної інстанції у тому ж самому порядку, тобто без виклику сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

За приписами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом, зокрема, у суді апеляційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17).

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 за результатом системного аналізу положень процесуального законодавства констатовано таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk v. Ukraine), заява № 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

У даній справі ПрАТ «СК «АРКС»в суді першої інстанції долучило до матеріалів справи висновок експерта № 212В автотоварознавчого дослідження по цивільній справі № 757/33824/19-ц, складений на його замовлення 24 жовтня 2019 року судовим експертом Шаповаловим В.І. (а.с. 119-151, т. 1).

На вказаний висновок відповідач посилався в доводах апеляційної скарги, вважаючи його належним і допустимим доказом, який встановлює розмір завданого ОСОБА_1 матеріального збитку.

Однак, суд апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення по суті спору між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «АРКС» не враховував вказаний висновок експерта як доказ у справі і не покладав його в основу своїх висновків, що викладені у постанові від 13 серпня 2024 року.

Отже, з огляду на те, що апеляційний суд не враховував зазначений висновок експерта як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АРКС»про відшкодування матеріальної шкоди, відсутні підстави для відшкодування ПрАТ «СК «АРКС»за рахунок позивача витрат за проведення на замовлення відповідача судової автотоварознавчої експертизи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заява представника відповідача - Заруцької І.О.про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АРКС», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, є необґрунтованоюта задоволенню не підлягає, а тому правові підстави для прийняття апеляційним судом додаткової постанови щодо відшкодування цих судових витрат відповідно до вимог статей 246, 270 ЦПК України відсутні.

Зважаючи на положення частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 15, 133, 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній