Номер провадження: 22-з/813/37/25
Справа № 756/7459/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
11.02.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря Булацевської Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Шалько Олександри Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,
В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційна скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року у справі за вищевказаним позовом.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року залишено без змін.
В подальшому до Одеського апеляційного суду надійшла заява адвоката Шалько Олександри Андріївни щодо вирішення питання стосовно судових витрат, а саме стягнення витрат на правову допомогу.
Мотивуючи подану заяву, зазначила, що під час винесення постанови, суд не вирішив питання про судові витрати, які понесла ОСОБА_1 від необґрунтованих вимог апелянта при розгляді справи.
Вказує, що так як відповідачка понесла судові витрати у сумі 10 000 грн, а у задоволенні апеляційної скарги апелянту було відмовлено, відповідач вважає що апелянт повинен сплатити суму яку вона понесла при розгляді справи.
За положенням п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; а також, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За ч. ч. 3-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники провадження повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, але ж в судове засідання не з`явились, представник заявника просила розглянути справу без їх участі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду даної заяви.
Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні до Одеського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу адвокат Вуж Д.В. просив судові витрати відповідача розподілити пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги.
Крім того, та підтвердження понесених витрат адвокатом 06.11.2024 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надав два Договора про надання правової допомоги №б/н від 21.10.2024 між адвокатом Вуж Д.В., Шалько О.А. та Науменко Ю.О., копії прибуткового касового ордеру №153 та №194, крім того в заяві про ухвалення додаткового рішення наведено детальний розрахунок виконаної роботи та її вартість.
Згідно укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Шалько О.А. Договору про надання правової допомоги №б/н від 21.10.2024, сторони погодили виплату гонорару (винагороди) за надання адвокатом професійної правничої (правової) допомоги у розмірі та строки, погоджені Сторонами окремо в кожному випадку при узгодженні клієнтом надання того чи іншого виду правової допомоги в залежності від обставин справи. Сторони погодили, що в гонорар адвоката входить відшкодування наступних фактичних витрат адвоката, пов`язаних з виконанням доручення, а саме: транспортні витрати, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, витрати на мобільний зв`язок, витрати на поштовий зв`язок (п. 4.1 та п. 4.2).
Звіти про виконання Договору, в якому зазначався б перелік виконаних адвокатом за дорученням клієнта дій, та акти виконаних робіт (наданих послуг) не складалися, оскільки підписання актів Договором не передбачено (п. 4.5), а за підготовкою звітів про виконання Договору Відповідач до адвоката не зверталася (п. 4.4).
Такі положення містить і договір про надання правової допомоги №б/н від 21.10.2024 року між адвокатом Вуж Д.В. та ОСОБА_1 ..
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), необхідних для надання професійної правничої (правової) допомоги відповідачу вбачається, що 28.10.2024-29.10.2024 року ознайомлення з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі №756/7459/23 від 30.04.2024 року (далі Апеляційна скарга), відповідною судовою практикою, а також підготовка і направлення відзиву на вказану Апеляційну скаргу адвокатом Вуж Д.В. 7 000,00 грн. 05.11.2024 року участь у розгляді справи №756/7459/23 за апеляційною скаргою адвоката Шалько О.А. 2 000,00 грн. 06.11.2024 року - складення заяви про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі №756/7459/23 за апеляційною скаргою та її направлення 1 000,00 грн.
Загальний розмір судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідачу щодо розгляду справи 756/7459/23 за Апеляційною скаргою, складає 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень, 00 коп.).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).
Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази є обгрунтованою документально підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Заяву адвоката Шалько Олександри Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу витрат на правову допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн..
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2025 року.
Головуючий суддя В.В. Кострицький
Судді В.А. Коновалова