Справа №333/7268/21
Пр. № 2/333/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника позивача: адвоката Першина І.М.

представника відповідача: адвоката Войтович Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, у загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку поділу майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала наступним.

22.06.2017 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 22.06.2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Станом на день звернення із позовною заявою, шлюб між Позивачем та Відповідачем не розірвано, проте позовна заява про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя.

За час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, 16.08.2019 року на ім`я Позивача у спільну сумісну власність була придбана квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1632, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів № 277940169 від 04.10.2021 року. Отже, частина ринкової вартості квартири складає 382 457,5 гривень.

У відповідності до звіту про незалежну оцінку від 12.10.2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 764 915,00 гривень. Отже, частина ринкової вартості квартири складає 382 457,5 гривень.

Крім цього, за спільні кошти подружжя, 06.08.2019 року на ім`я Відповідача у спільну сумісну власність була придбана квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1544, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів № 277936697 від 04.10.2021 року.

У відповідності до звіту про незалежну оцінку від 12.10.2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 складає 603 267,00 гривень. Отже, частина ринкової вартості квартири складає 301 633,5 гривень.

Крім цього, за час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, у спільну сумісну власність було придбано транспортні засобів, а саме : Audi Q7, державний номер НОМЕР_2 ; BMW 520І, державний номер НОМЕР_3 ; ГАЗ 330232-338, державний номер НОМЕР_4 ; ГАЗ 3302-106 ЗНГ, державний номер НОМЕР_5 .

Внаслідок того, що фактично з червня 2021 року Позивач і Відповідач однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть, Відповідачем без згоди Позивача, протягом вересня місяця 2021 року, продано всі транспортні засоби, які було придбано за спільні кошти подружжя та зареєстровано на Відповідача. Отримані від продажу зазначених транспортних засобів кошти приховані та витрачені Відповідачем на власний розсуд не в інтересах сім`ї.

Позивач також зазначила, що її частка у спільній із Відповідачем квартирі АДРЕСА_1 є більшою за частку у спільній квартирі АДРЕСА_2 .

Посилаючись на норми СК України, за умови продажу Відповідачем зазначених транспортних засобів, Позивач наголосила на необхідність врахування вартості проданих транспортних засобів при поділі квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного Позивачем заявлені первісні позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову визнавши за ним та Позивачем право власності по 1/2 частині на квартиру АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 . Вважає, оцінка вартості квартири по АДРЕСА_3 , визначено без врахування, що в ній зроблений сучасний ремонт, стан квартири експертом не досліджувався. Також Відповідач у наданому відзиві на позов зазначив, що підтверджує факт придбання у спільну сумісну власність зазначених квартир та транспортних засобів, про які зазначила Позивач. Вартість транспортних засобів Audi Q7, BMW 520І, ГАЗ 330232-338 та ГАЗ 3302-106 Відповідач визначив у сумі 410080 гривень, керуючись актами огляду реалізованого транспортного засобу від 02.09.2021 року. Крім цього, Відповідач зазначив про продаж Позивачем поза його волею транспортного засобу Nissan Qashqai, який перебував у спільній сумісній власності подружжя, за 400000 гривень.

09.12.2021 року до суду надійшла заява позивачки про збільшення суми позовних вимог у якій Позивач заявила, що не погоджується із вартістю проданих Відповідачем транспортних засобів. Фактичну вартість транспортних засобів, проданих Відповідачем, Позивач визначила з урахуванням висновків звіту про оцінку майна колісного транспортного засобу від 07.12.2021 року, відповідно до якого: ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки BMW 520І, складає 515 043,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки ГАЗ 330232-338, складає 216 909,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки ГАЗ 3302-106 ЗНГ, складає 168 459,00 гривень; ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки Audi Q7, складає 380 736,00 гривень. Також в даній заяві Позивачка погодилась із вартістю та підтвердила факт продажу нею транспортного засобу Nissan Qashqai, який перебував у спільній сумісній власності подружжя, за 400000 гривень.

З урахуванням викладеного, Позивач просила збільшити розмір позовних вимог Позивача у цій справі, додавши до первісних вимог про визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя та стягнення судових витрат, вимогу про: стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на її користь грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, яке було відчужене відповідачем у розмірі 359 749,5 гривень.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року, заяву Позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, із її урахуванням при подальшому розгляді справи.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 р. задоволено клопотання представника відповідача та постановлено:

«…Витребувати з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Запорізькій області інформацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а саме, які транспортні засоби було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) у проміжок часу з 23.06.2017 року до теперішнього часу, та в разі відчуження транспортних засобів в інтересах третіх осіб, зазначити час та правові підстави такого відчуження, на підтвердження, надати копії відповідних документів, на підставі яких було здійснено зняття з реєстрації відповідних транспортних засобів у вказаний проміжок часу…»

Протокольною ухвалою суду від 27.07.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року, клопотання представника Відповідача адвоката Щербань Т.Ю. про призначення судової експертизи задоволено та призначено судову будівельно-технічну експертизу у цій справі на вирішення якої поставлено наступні питання: Яка ринкова вартість нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 ? Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , на 1/2 та 1/2 частини? Які варіанти розподілу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , можливо визначити?

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року про призначення у справі судової експертизи, Позивачем подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2023 року у цій справі, апеляційну скаргу Позивача залишено без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року без змін.

Копія ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 р. направлена для виконання до експертної установи. Після надходження рахунку для оплати відповідачем призначеної судом експертизи, до суду надійшла заява представника відповідача про припинення проведення вищевказаної судової експертизи, посилаючись на те, що потреба в її проведенні відпала.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 року, клопотання представника відповідача адвоката Войтович Є.М. про припинення виконання ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цій справі задоволено, виконання зазначеної ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя припинено.

В судовому засіданні 28.01.2025 року представник позивача на задоволенні позовних вимог, з урахуванням уточнень, наполягав та просив задовольнити з підстав, зазначених в позові та доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання 28.01.2025 року не з`явився, про час, дату та місце слухання повідомлявся. Його представник - адвокат Войтович Є.М. просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на недопустимість наданих позивачем доказів на підтвердження вартості спільного майна подружжя. Зазначив, що грошова компенсація може бути тільки стягнена у разі неможливості поділу майна в натурі. Наполягав на поділі належного сторонам майна, визнавши за кожною стороною у справі право власності по частці цього майна.

Суд, вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 22.06.2017 року по 07.12.2021 року, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року по справі № 337/3821/21 про розірвання шлюбу між сторонами. Вищевказаним рішенням суду встановлено, що подружжя в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин проживає окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться.

Після розлучення спільні із Відповідачем неповнолітні діти мешкають разом із Позивачкою за адресою: АДРЕСА_4 , що не заперечувалося відповідачем.

04.06.2022 р. позивачка уклала шлюб зі ОСОБА_6 , внаслідок чого змінила своє прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

З наданих Позивачем документів, зокрема копій вказаних нижче правовстановлюючих документів та інформації з Державного реєстру речових прав та реєстру права власності на нерухоме майно, вбачається, що в період шлюбу між сторонами по справі придбано наступне нерухоме майно :

06.08.2019 року була придбана квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1544, право власності на яку зареєстровано на Відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів № 277936697 від 04.10.2021 року. Загальна площа 28,05 кв.м

16.08.2019 року була придбана квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Спірідоновою М.А., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1632, право власності на яку зареєстровано на Позивача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів № 277940169 від 04.10.2021 року. Загальна площа 68,56 кв.м.

16.09.2021 р. придбана земельна ділянка, загальною площею 4 га, право власності на яку зареєстроване на відповідача. Відомості про вартість даної земельної ділянки сторонами суду не повідомлялись. Позивачка з приводу поділу цієї земельної ділянки позовні вимоги не заявляла.

Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна, складеного ТОВ «Брок Сервіс Плюс» від 12.10.2021 р., ринкова вартість однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , без ПДВ становить 603 267,00 грн.; ринкова вартість трикімнатної квартири складає 764 915,00 грн.

Відповідно до інформації, наданої 20.07.2022 р. Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Запорізькій області на ухвалу суду від 27.06.2022 р., згідно бази даних підсистеми НАІС «Єдиного державного реєстру транспортних засобів», станом на 09.50 год. 12.07.2022, за ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , у період з 23.06.2017 по день надання відповіді, були зареєстровані наступні транспортні засоби:

-з 13.08.2020 р. Nissan Qashqai 1598 (2016 року випуску), д.н.з НОМЕР_9 , білого кольору;

-Mazda 3, 1598 (2008 року випуску), д.н.з. НОМЕР_10 , червоного кольору.

31.08.2021 автомобіль Nissan Qashqai, 2016 року випуску, був перереєстрований у ТСЦ 2348 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області на підставі договору купівлі-продажу № 2348/2021/2766555 на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.08.2020 автомобіль Mazda 3, 2008 року випуску, був перереєстрований у ТСЦ 2342 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області на підставі договору купівлі-продажу № 2342/2020/2173313 на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу 2348/2021/2766555 від 31.08.2021 року, Позивачкою в період перебування у шлюбних відносинах з відповідачем продано транспортний засіб Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_10 , який зареєстрований за Позивачкою 28.08.2020 року, за грошові кошти у сумі 400000 гривень. В заявах по суті спору позивачкою визнано, що даний транспортний засіб вона продавала без наявності згоди іншого співвласника автомобіля відповідача у справі, належну відповідачу частку коштів від продажу цього транспортного засобу вона не віддавала.

Транспортний засіб Mazda 3, 1598 (2008 року випуску), д.н.з. НОМЕР_10 , придбаний сторонами у період перебування у шлюбі, був реалізований ними в 2020 р., спору щодо отриманих від його продажу коштів не заявлялось сторонами справи.

Відповідно до наданих відповідачем копій актів огляду реалізованих транспортних засобів, останній здійснив продаж нижчезазначених транспортних засобів, які були придбані сторонами у справі в період перебування ними в шлюбі, за відсутності згоди іншого співвласника позивачки, що не заперечувалося відповідачем.

У відповідності до акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8102/21/000485 від 02.09.2021 року, вартість транспортного засобу Audi Q7 становить 10 100,00 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 від 26.01.2021 року, власником транспортного засобу зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8102/21/000489 від 02.09.2021 року, вартість транспортного засобу ГАЗ 330232-338 становить 9 380,00 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 від 06.03.2019 року, власником транспортного засобу зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8102/21/000487 від 02.09.2021 року, вартість транспортного засобу ГАЗ 3302-106 ЗНГ становить 8 600,00 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 від 23.02.2019 року, власником транспортного засобу зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8102/21/000484 від 02.09.2021 року, вартість транспортного засобу BMW 520І становить 382 000,00 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 від 07.05.2020 року, власником транспортного засобу зазначено ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вартістю колісних транспортних засобів, про продаж яких заявлено Відповідачем, Позивач надала суду копію Звіту про оцінку майна колісного транспортних засобів від 07.12.2021 року, згідно яких:

-ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки BMW 520І, складає 515 043,00 гривень;

-ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки ГАЗ 330232-338, складає 216 909,00 гривень;

-ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки ГАЗ 3302-106 ЗНГ, складає 168 459,00 гривень;

-ринкова вартість з урахуванням ПДВ автомобіля марки Audi Q7, складає 380 736,00 гривень.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2019 року справа № 308/4390/18 зроблено висновок про те, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Згідно з положеннями частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Вимога одного з подружжя (позивача у цій справі) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача у цій справі) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого у відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Дані правові висновки міститься в постанові Верховного суду від 04 листопада 2020 року по справі 662/1069/17.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 158/2229/16-ц (провадження № 61-19420св18) викладено наступні правові висновки.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року по справі № 711/3988/21 викладені наступні правові висновки.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

У разі відчуження відповідачем спірного автомобіля на користь третьої особи позивач вправі вимагати стягнення з відповідача 1/2 частини його вартості, визначеної на час розгляду справи, а не визнання права власності на 1/2 його частини, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта статті 71 СК України). У процесі поділу майна суди можуть одночасно застосовувати не один спосіб, а їх поєднання. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 04 листопада 2020 року по справі 662/1069/17.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №235/5146/16-ц, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Сторонами не погоджена позиція щодо вартості належного їм майна, зокрема щодо: вищевказаних квартир та транспортних засобів, реалізованих відповідачем без згоди позивачки. Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження дійсної вартості спільного спірного майна подружжя на час розгляду справи. Відповідач не погоджується із наданими позивачкою доказами щодо вартості належного їм нерухомого та рухомого майна, при цьому належними доказами не спростовує дану вартість. Заявлена за клопотанням відповідача судова експертиза задля вирішення питання вартості спірної квартири та можливості її поділу в натурі, не проведена на підставі заяви відповідача, який під час організації її проведення змінив думку щодо доцільності її проведення, що у відповідності до положень ст. 109 ЦПК України дає підстави стверджувати про наявність підстав для не визнання судом заявленого стороною Відповідача факту невідповідності ринкової вартості зазначеного нерухомого майна та технічної можливості його поділу на рівні частини. Надані Акти огляду транспортних засобів з вказаною їх вартістю, датовані вереснем 2021 р., тобто не підтверджують дійсну вартість цього рухомого майна на час розгляду справи, тому суд вважає їх недостовірними доказами. Відповідач заявляє, що оцінка транспортних засобів, проведена за заявою позивачки, здійснена без фактичного огляду цих транспортних засобів, при цьому їх огляд, в тому числі при експертному дослідженні неможливий, оскільки з вересня 2021 року дані транспортні засоби не перебувають у володінні та розпорядженні сторін по справі тому, що реалізовані відповідачем без згоди позивачки.

Оцінюючи надані суду докази з урахуванням позиції представника Відповідача щодо їх недопустимості суд також враховує наступне.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При визначенні вартості майна, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. Вартість майна визначається суб`єктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на викладене, надані позивачем звіти про незалежну оцінку мана відповідають зазначеним вимогам на відміну від актів огляду реалізованого транспортного засобу, на які посилається Відповідач при визначенні вартості відчужених ним транспортних засобів. Про призначення судової експертизи з метою визначення вартості транспортних засобів, Відповідач не звертався.

Інших доказів, які б відповідали критеріям достатності та допустимості на підтвердження фактичної вартості майна подружжя, що підлягає поділу, на відміну від Позивача, Відповідачем суду не надано.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що надані позивачкою докази на підтвердження майна, набутого сторонами по справі під час перебування ними в зареєстрованому шлюбі, є належними і достовірними доказами. Враховуючи ці докази, судом встановлено, що сторонами за час перебування у шлюбі набуто нижченаведене спірне майно за наступною вартістю:

1)квартира АДРЕСА_2 , за ринковою вартістю 603 267,00 грн.;

2)квартира АДРЕСА_1 , вартістю - 764 915,00 грн.;

3)грошові кошти, з урахуванням ринкової вартості наступних транспортних засобів, проданих відповідачем без згоди позивачки, на загальну суму 128147,00 гр., в тому числі:

-у сумі 515 043,00 гривень - автомобіля марки BMW 520І;

-у сумі 216 909,00 гривень - автомобіля марки ГАЗ 330232-338;

-у сумі 168 459,00 гривень - ГАЗ 3302-106 ЗНГ;

-у сумі 380 736,00 гривень - Audi Q7.

4)грошові кошти, з урахуванням вартості зазначеного нижче транспортного засобу, не оспорюваної відповідачем, проданого позивачкою без згоди відповідача,

-у сумі 400000,00 грн. за Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Загальна вартість належного сторонам майна складає 3 049 329,00 грн., тобто вартість 1/2 частки у спільному майні кожної зі сторін у справі становить 1524664,50 грн.

Загальна вартість належного сторонам спірного нерухомого майна 1 368 182,00 грн.

З пояснень сторін вбачається, що фактично у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 мешкає позивачка з двома спільними з відповідачем дітьми. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання їх дітей, немає. Позивачка наразі перебуває в іншому шлюбі. Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , при цьому він фактично користується квартирою АДРЕСА_2 . Сторонами у справі фактично не досягнуто згоди щодо спільного користування та розпорядження належними ними квартирами.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про фактичну неможливість спілького користування сторонами вищевказаними квартирами при визнанні за кожним права власності на 1/2 ідеальної частки цих квартир. Наразі фактично у сторін наявне право власності на 1/2 ідеальні частки цих квартир у кожного, при цьому дана обставина не змогла вирішити взаємні майнові претензії сторін у справі.

В постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року по справі № 175/1005/22 викладені наступні правові висновки.

Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам першій і сьомій статті 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації.

Якщо за позовом одного із подружжя суд визначить кожному з подружжя ідеальні частки у неподільному майні, таке судове рішення не буде ефективним для захисту відповідних прав та інтересів.

Схожих за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) зроблено такі висновки:

«спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Належні сторонам транспортні засоби: BMW 520І,ГАЗ 330232-338,ГАЗ 3302-106 ЗНГ,Audi Q7,Nissan Qashqai були продані без згоди іншого співвласника і їх відчуження припинило право спільної сумісної власності сторін, наразі власниками цих автомобілів є інші особи.

Належні сторонами транспортні засоби: BMW 520І, ГАЗ 330232-338, ГАЗ 3302-106 ЗНГ, Audi Q7 на праві спільної сумісної власності були відчужені відповідачем без згоди іншого співвласника - позивачки по справі, за ціною значно нижчою її ринкової вартості без погодження ціни продажу з позивачкою, тому позивачці, в порядку поділу майна подружжя, має бути компенсована 1/2 частину вартості кожного із таких автомобілів визначеної, згідно зі звітом про оцінку майна колісного транспортного засобу від 07.12.2021 року. Належній на праві спільної сумісної власності сторонам у справі транспортний засіб: Nissan Qashqai був відчужений позивачкою без згоди іншого співвласника відповідача по справі, вартість проданого автомобіля відповідачем не оспорювалося. Таким чином, відповідачу має бути компенсована вартість 1/2 частини вартості цього автомобіля. Суд дійшов наступних висновків, з огляду на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року по справі № 204/2642/21.

З урахуванням загальної вартості належного сторонам майна, грошового вираження частки кожного із подружжя у спільному сумісному майні, розміру грошової компенсації кожного із подружжя у праві спільної сумісної власності на майно за продаж належних їм транспортних засобів та часткове взаємозарахування цих сум компенсацій, відсутності доказів щодо технічної можливості поділу на рівні частини належних сторонам квартир, відсутності домовленості між сторонами щодо поділу зазначеного нерухомого майна та фактичної неможливості спільного користування сторонами вищевказаними квартирами при визнанні за кожним права власності на 1/2 ідеальної частки цих квартир внаслідок вказаних вище обставин, факт мешкання спільних неповнолітніх дітей саме із Позивачем в квартирі АДРЕСА_1 , яка має три окремі кімнати, на відміну від квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає Відповідач і яка має лише одну кімнату, суд дійшов висновку про визнання, в порядку поділу спільного майна сторін у справі, права особистої власності за позивачкою на квартиру АДРЕСА_1 , а за відповідачем право особистої власності на квартиру АДРЕСА_2 , зі стягненням з відповідача на користь позивачки грошової компенсації в розмірі 359 749,5 гривень, яка обліковується наступним чином:

1 524 664,5 грн. 400 000,00 грн. - 764 915,00 грн. = 359 749,5 гривень

З яких :

1 524 664,5 грн. - (1/2 частка вартості майна подружжя)

400 000,00 грн. - (вартість автомобіля, проданого Позивачем без згоди Відповідача)

764 915,00 грн. - (вартість квартири АДРЕСА_1 ).

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, при ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами.

При пред`явленні позову позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 10 438,49 гривень, що підтверджується наявними у справі квитанціями, який підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем задоволені позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на сплату судового збору у розмірі 10438,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про визнання права власності на квартиру в порядку поділу майна подружжя та стягнення компенсації - задовольнити повністю.

В порядку поділу майна подружжя:

1) Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , із загальною площею 68,56 кв.м, житловою площею 45,6 кв.м.

2) Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , із загальною площею 28,05 кв.м, житловою площею 14,69 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) грошову компенсацію різниці вартості частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя у розмірі 359 749 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на сплату судового збору в сумі 10 438 (десять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І. Й. Наумова