ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1836/25 Справа № 195/192/24 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Папуги Олексія Валерійовича на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Славутич про розірвання договору оренди землі та виплату заборгованості з орендної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Славутич про розірвання договору оренди землі та виплату заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона набула право власності на земельну ділянку площею 5,54 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0260, яка розташована на території Мирівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області (номер запису про право власності - 25774322 від 18 квітня 2018 року) на підставі Договору міни №250 від 18 квітня 2018 року. Після набуття права власності на вищевказану земельну ділянку, вона одразу повідомила відповідача особисто. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року у справі №195/1526/19 за позовом ТОВ Славутич до ПП Агрофірма Борисфен, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту кладення договору оренди землі, скасування державної реєстрації речового права договору задоволено позовні вимоги ТОВ Славутич. Визнано недійсним, з моменту укладення: договір оренди землі земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5,5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0260, укладений 20 березня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 згідно довіреності, та ПП Агрофірма Борисфен (податковий номер 30791681), дата державної реєстрації речового права 21 березня 2018 року, одночасно припинено та скасовано державну реєстрацію речового права зазначеного договору. Визнано поновленим Договір оренди землі - земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5,5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0260 від 02 листопада 2007 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304), зареєстрований в Томаківському відділі ДПФ УДЗК, запис у Державному реєстрі земель під № 44 від 24 січня 2008 року, на умовах поновленого Договору оренди землі укладеного 30 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від 25 листопада 2013 року (зареєстрованої за № 923) від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304). Зазначене рішення суду набрало законної сили 11 липня 2020 року. Позивач вказує, виходячи з вищевикладеного, можна дійти висновку, що належна їй земельна ділянка, з 11 липня 2020 року, на підставі Договору оренди землі укладеного 30 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від 25 листопада 2013 року (зареєстрованої за № 923) від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич, знаходиться у користуванні відповідача. Згідно з п.4.1 Договору Орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 7 028 грн. 82 коп. Відповідно до п.4.6 Договору Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року. Позивач зазначає, що вона неодноразово, кожного року, починаючи з 2020 року зверталася до адміністрації ТОВ Славутич, яка розташована за адресою: 53552, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Виводове, вул. Н.Кулик, буд. 47 з вимогою надати їй, як власниці земельної ділянки, екземпляр Договору та сплатити належну їй орендну плату, однак станом на теперішній період часу, жодного разу орендна плата їй не сплачувалася та другий екземпляр Договору оренди не надавався. При цьому, що відповідачу відомі дані позивача та її поштова адреса. Позивач стверджує, відповідачем за користування належною їй земельною ділянкою у 2020, 2021, 2022, 2023 роках орендна плата не сплачувалась взагалі, що є порушенням істотних умов Договору та вимог чинного законодавства. Заборгованість за три роки складає 21086 грн. 46 коп. (7 028 грн. 82 коп. х 3 = 21086 грн. 46 коп.). Позивач вважає, з боку відповідача (орендаря) має місце систематична несплата орендної плати (два та більше разів). На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд розірвати договір оренди землі від 30 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,54 га, кадастровий номер :01:002:0260, яка розташована на території Мирівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, одночасно припинити та скасувати державну реєстрацію іншого речового права № 47013566 від 06 червня 2022 року та зобов`язати ТОВ Славутич повернути належну їй вказану земельну ділянку у придатному стані, стягнути з ТОВ Славутич заборгованість по невиплаченій орендній платі у розмірі 21086 грн. 46 коп.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ Славутич про розірвання договору оренди землі від 30 жовтня 2017 року, укладеного між Рязанцевим І.М., який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич, про скасування державної реєстрації іншого речового права № 47013566 від 06 червня 2022 року та про стягнення заборгованості з несплаченої за вказаним Договором оренди землі орендної плати в розмірі 21086 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Папуга О.В. просить рішення суду від 02 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Славутич просить апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Папуги О.В. залишити без задоволення, рішення суду від 02 жовтня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 13 Закону України Про оренду землі передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 15 вищевказаного Закону, зокрема, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України Про оренду землі, в редакції, чинній на момент укладання договору, орендна плата може встановлюватися у таких формах: грошовій; натуральній (за визначеною кількістю чи частиною продукції, яка одержується з орендованої земельної ділянки); відробітковій (надання послуг орендодавцю). Сторони можуть передбачити у договорі оренди поєднання зазначених форм або визначити інші форми плати.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про оренду землі, в редакції, чинній на момент укладання договору, умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря. У разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати, якщо інше не передбачено умовами договору оренди.

Статтею 24 Закону України Про оренду землі передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Також, пунктом д ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У справі встановлено, 02 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ Славутич було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого ОСОБА_4 надає, ТОВ Славутич приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва (під вирощування сільськогосподарських культур), яка знаходиться на території Виводівської сільської (селищної) ради Томаківського району Дніпропетровської області і належить орендодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на змелю серії ІІІ-ДП №029768 (а.с.30-32).

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,540 га, у тому числі ріллі - 5,540 га придатної для вирощування сільськогосподарських культур.

Пунктом 5 договору передбачено нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 70696 грн.

Пунктом 8 договору передбачено, договір укладається строком на 10 років починаючи з дати його реєстрації. Термін закінчення дії договору - 01 листопада 2017 року.

Пунктом 9 Договору передбачено, орендна плата вноситься орендарем щорічно у розмірі 1,5% від нормативно грошової оцінки (1065 грн.) в грошовому еквіваленті.

Відповідно до п.9.2 договору орендна плата виплачується орендодавцю за мінусом утриманого податку з доходів фізичних осіб.

Згідно з п.9.3 у розмір орендної плати податок на змелю не входить.

Розмір орендної плати складає: грошову, натуральну та відробіткову.

Згідно з п.11 Орендна плата вносить у такі строки не пізніше 01 грудня поточного року.

Пунктом 31. передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити оренду плату.

У п. 40 даного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою зміни умов або розірвання договору.

Вказаний договір оренди землі від 02 листопада 2007 року зареєстрований у Томаківському відділі ДПФ УДЗК 24 січня 2008 за №44 (а.с.32).

30 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 , в імені якої діяв ОСОБА_6 , на підставі довіреності від 25 листопада 2013 року, та ТОВ Славутич було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого ОСОБА_4 надає, ТОВ Славутич приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0260, яка знаходиться на території Виводівської сільської (селищної) ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.58-60).

Відповідно до п.2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,540 га, у тому числі ріллі - 5,540 га.

Пунктом 2.3 договору передбачено нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 234298 грн. 81 коп.

Пунктом 3.1 договору передбачено, договір укладається строком на 49 років.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 7028 грн. 28 коп. за один повний календарний рік оренди, із якої вираховується податок з доходів орендодавця та військовий збір.

Відповідно до п.4.6 Договору Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Відповідно до п.12.6 вказаного договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою зміни умов або розірвання договору.

Встановлено, 20 березня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 згідно довіреності, та ПП Агрофірма Борисфен (податковий номер 30791681), був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, дата державної реєстрації речового права 21 березня 2018 року.

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 набула права власності на земельну ділянку площею 5,54 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0260, яка розташована на території Мирівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області (номер запису про право власності - 25774322 від 18 квітня 2018 року) на підставі договору міни від 18 квітня 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого зареєстрованого в реєстрі за №250 (а.с.7-9).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року у справі №195/1526/19 за позовом ТОВ Славутич до ПП Агрофірма Борисфен, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту кладення договору оренди землі, скасування державної реєстрації речового права договору задоволено позовні вимоги ТОВ Славутич. Визнано недійсним, з моменту укладання: договір оренди землі - земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5,5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки -01-002-0260, укладений 20 березня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 згідно довіреності, та ПП Агрофірма Борисфен (податковий номер 30791681), дата державної реєстрації речового права 21 березня 2018 року; Додаткову угоду до зазначеного договору оренди землі від 20 березня 2018 року, серія та номер б/н, виданий 02 квітня 2018 року, видавник: ПП Агрофірма Борисфен/ ОСОБА_4 та скасовано державну реєстрацію речового права зазначеного договору та додаткової угоди до нього. Відповідно визнано поновленим Договір оренди землі - земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5.5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки -01-002-0260, від 02 листопада 2007 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304) зареєстрований в Томаківському відділі ДПФ УДЗК, запис у Державному реєстрі земель під № 44 від 24 січня 2008 року, на умовах поновленого Договору оренди землі укладеного 30 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від 25 листопада 2013 року (зареєстрованої за № 923) від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304) (а.с.10-14).

Додатковим рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року у справі №195/1526/19 за позовом ТОВ Славутич до ПП Агрофірма Борисфен, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту кладення договору оренди землі, скасування державної реєстрації речового права договору задоволено позовні вимоги ТОВ Славутич. Визнано недійсним, з моменту укладення: договір оренди землі земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5,5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0260, укладений 20 березня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 згідно довіреності, та ПП Агрофірма Борисфен (податковий номер 30791681), дата державної реєстрації речового права 21 березня 2018 року, одночасно припинено та скасовано державну реєстрацію речового права зазначеного договору. Визнано поновленим Договір оренди землі - земельної ділянки (паю), розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 5,5400 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0260 від 02 листопада 2007 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304), зареєстрований в Томаківському відділі ДПФ УДЗК, запис у Державному реєстрі земель під № 44 від 24 січня 2008 року, на умовах поновленого Договору оренди землі укладеного 30 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від 25 листопада 2013 року (зареєстрованої за № 923) від імені ОСОБА_4 , та ТОВ Славутич (податковий номер 30847304).

Зазначене рішення суду та додаткове рішення суду набрали законної сили 11 липня 2020 року (а.с.34, 35).

У вищезазначеному рішенні суду вказано про те, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 26 червня 2018 року, вбачається зміна власника земельної ділянки 5,540 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0260, на ОСОБА_1 .

Звернувшись до суду із вказаним позовом у цій справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 вказала, що 18 квітня 2018 року - після набуття нею права власності на земельну ділянку площею 5,54 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0260, яка розташована на території Мирівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, вона одразу повідомила про це відповідача особисто та неодноразово, кожного року, починаючи з 2020 року зверталася до адміністрації ТОВ Славутич, яка розташована за адресою: 53552, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Виводове, вул. Н.Кулик, буд. 47 з вимогою надати їй, як власниці земельної ділянки, екземпляр Договору та сплатити належну їй орендну плату, однак станом на теперішній період часу, жодного разу орендна плата їй не сплачувалася та другий екземпляр Договору оренди не надавався. При цьому, що відповідачу відомі дані позивача та її поштова адреса. Позивач стверджує, відповідачем за користування належною їй земельною ділянкою у 2020, 2021, 2022, 2023 роках орендна плата не сплачувалась взагалі, що є порушенням істотних умов Договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Частина 3 ст. 148-1 ЗК України передбачає, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що

після набрання законної сили рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року та додаткового рішення суду від 11 червня 2020 року у справі №195/1526/19 за позовом ТОВ Славутич до ПП Агрофірма Борисфен, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту кладення договору оренди землі, скасування державної реєстрації речового права договору, позивач дійсно звернулася у встановленому ч. 3 ст. 148-1 ЗК України порядку до ТОВ Славутич - орендаря земельної ділянки, з відповідною заявою та повідомила ТОВ Славутич у встановлений законом спосіб про те, що вона є новим власником спірної земельної ділянки.

Посилання позивача на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року у справі №195/1526/19, як на достатність, на її думку, інформування відповідача про зміну власника земельної ділянки є безпідставними, оскільки повідомлення орендаря, про зміну власника земельної ділянки передбачає певну процедуру із повідомленням орендаря новим власником земельної ділянки, зокрема, повідомлення місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі), інших даних, що є обов`язком, передбаченим ЗК України, нового власника земельної ділянки.

Матеріали справи не місять доказів про те, що позивач дійсно повідомляла відповідача про зміну власника земельної ділянки, відповідно до вимог закону, та надавала орендарю ТОВ Славутич всі необхідні власні дані.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ Славутич про розірвання договору оренди землі та виплату заборгованості з орендної плати.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Папуги Олексія Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 11 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова