Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1706/23
Провадження № 2/553/89/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

за участю секретаря: Штанька С.Ю.,

представника позивача: Сидоренко І.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії, ?

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії. Просить суд:

1) зобов`язати:

- ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) за власний рахунок привести у відповідність до Державних Будівельних Норм України Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» огорожу, довжиною 60 (шістдесят) метрів, встановлену на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: висота не більше ніж 2,0 (два) метра із забезпеченням інсоляції та провітрювання;

- ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ) за власний рахунок привести у відповідність до Державних Будівельних Норм України Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» огорожу, довжиною 32.5 (тридцять дві цілих п`ять десятих) метра, встановлену на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: висота не більше ніж 2,0 (два) метра із забезпеченням інсоляції та провітрювання;

2) стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного.

21.07.2023 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.07.2023 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що проти задоволення позовної заяви заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю.

17.10.2023 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що проти задоволення позовної заяви заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю.

22.11.2023 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни надійшло клопотання про огляд речових доказів за місцем знаходження, посилаючись на те, що позовна заява зумовлена порушенням прав позивача та його сім`ї діями відповідачів, які по периметру домоволодіння позивача встановили глухий щільний паркан з металопрофілю та листів цинку заввишки 4 (чотири) метри з порушенням Державних будівельних норм України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», якими визначена максимальна висота паркану на межі сусідніх земельних ділянок не більше, ніж 2,0 м. Представник позивача вважає, що для встановлення висоти паркану не потрібно спеціальних знань чи навичок, або ж використання спеціального обладнання чи інструментів. Пересвідчитися у тому, що висота паркану перевищує допустимі норми, можна безпосередньо шляхом його огляду та здійснення замірів за допомогою рулетки. Оскільки паркан є стаціонарним, вбудованим у фундамент, його огляд як речового доказу поза місцем розміщення неможливий, що зумовлює необхідність клопотання перед судом про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

23.11.2023 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.11.2023 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни про огляд речових доказів за місцем знаходженням - відмовлено.

18.03.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.03.2024 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

22.04.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

09.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

31.05.2024 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.06.2024 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.07.2024 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.08.2024 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 року клопотання представника позивача Сидоренко Ірини Олександрівни про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1) чи відповідають вимогам чинних державних стандартів, норм і правил паркани (огорожі), встановлені на межі між домоволодіннями за адресами: 1) м. Полтава, вулиця ПРЗ, буд. 9 та місто Полтава, вуцлиця ПРЗ, будинок 9а; 2) м. Полтава, вулиця ПРЗ, буд. 7, та АДРЕСА_2 ?; 2) якщо ні, то які саме порушення допущено? Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити судовому експерту Федорову Дмитру Федоровичу (36014, м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісільова, 4; ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ). Провадження у справі зупинено.

13.11.2024 року справа повернулася до суду з висновком експерта № 63 від 12.11.2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.11.2024 року поновлено провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії та призначено підготовче судове засідання.

15.01.2025 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі та просить призначити справу до судового розгляду.

16.01.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі та просить призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11.02.2025 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.02.2025 року від представника ОСОБА_4 - адвоката Гончаренка Олександра Васильовича надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Сидоренко Ірина Олександрівна в судовому засідання позовну заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник - адвокат Гончаренко Олександр Васильович у судове засідання не з`явились, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник - адвокат Ясниська Олена Олексіївна, а також третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності вцілому належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на вказану нерухомість посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О. 24 листопада 2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-1066. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку 24 листопада 2010 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за номером 28116121.

Земельна ділянка, на якій розташоване належне позивачу на праві приватної власності домоволодіння, межує, окрім інших земельних ділянок, із домоволодіннями (земельними ділянками та розташованими на них житловими і нежитловими будівлями) за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 вцілому є ОСОБА_3 . Також ОСОБА_3 є єдиними власником земельної ділянки за цією ж адресою, на якій розташоване домоволодіння, з кадастровим номером :12:002:0100. Належність зазначених об`єктів нерухомого майна відповідачу 1 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 334062047 від 31.05.2023 року).

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідних частках. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками земельних ділянок за цією ж адресою з: кадастровим номером :12:002:0487; кадастровим номером :12:002:0488. Належність зазначених об`єктів нерухомого майна відповідачу 2 та третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 334061591 від 31.05.2023 року, інформаційна довідка № 334061903 від 31.05.2023 року).

При цьому, внаслідок розподілення між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , житлових, нежитлових побудов та земельних ділянок, межує з належним позивачеві на праві приватної власності домоволодінням частина, якою володіє та користується саме відповідач 2 - ОСОБА_4

Позивач вказує, що вимушений звернутися до суду із цією позовною заявою, так як відповідачі власними діями допускають грубе порушення його прав, завдають шкоди його законним інтересам. Намагання позивача вирішити спірні правовідносини шляхом переговорів чи домовленостей жодного успіху не мали, результатів не принесли.

На межі домоволодіння позивача (стик земельних ділянок) з земельною ділянкою та побудов на ній з адресою: АДРЕСА_2 , самовільно, без погодження з позивачем, як суміжним землекористувачем та власником сусіднього домоволодіння, фактично по всій лінії межі між дворами встановлено глухий щільний паркан з металопрофілю (профлиста) висотою 4 метри. Листи металу закріплені на металеві стовпи, які, в свою чергу, закріплені в фундаменті. Профлист, також профільований лист, або профнастил - будівельний матеріал, що є металічним листом, виготовленим з листової оцинкованої сталі холодною прокаткою. Встановлений на межі з подвір`ям відповідача 1 паркан на всю свою довжину та на всю свою висоту не має жодного отвору, щілин чи вентилювання. Розташування, висоту, стан та інші характеристики встановленого паркану візуалізовано на фото (фото з 1 до 6, 8, 9 зліва-направо від початку паркану до закінчення суміжності домоволодінь).

В свою чергу відповідач ОСОБА_4 , який є співвласником земельної ділянки та побудов на ній за адресою: АДРЕСА_2 , самовільно, без погодження з позивачем, як суміжним землекористувачем та власником сусіднього домоволодіння, на відрізку лінії межі між дворами, що становить близько 6 метрів, встановив глухий щільний паркан з листів цинку висотою понад 4 метри. Листи цинку закріплені на металеві стовпи, які, в свою чергу, закріплені в фундаменті. Встановлений відповідачем 2 паркан на всю свою довжину та на всю свою висоту не має жодного отвору, щілин чи вентилювання. Розташування, висоту, стан та інші характеристики встановленого паркану візуалізовано на фото (фото 6, 7, 10, 11 зліва-направо від початку паркану до закінчення суміжності домоволодінь).

Зазначені паркани унеможливлюють нормальне проживання в домоволодінні позивача, користування земельною ділянкою та житловими і нежитловими будівлями. Розміщення відповідачами парканів, які примикають один до одного та загороджують фактично весь лівий бік двору позивача, зумовлює повну відсутність руху повітря в подвір`ї за адресою: вулиця ПРЗ 9а в місті Полтава. Через суцільні листи металу та цинку не проходить повітря, що створює критичну задуху в будь-яку пору року, а тим паче, як вказує позивач, влітку. З самого початку потепління навесні та до глибокої осені, листи металу та цинку нагріваються від температури повітря та сонця. Наслідком такого нагрівання є віддача в кілька разів збільшених температур. З огляду на площу забудови парканів, їх висоту та відсутність вентилювання, в подвір`ї утворюється застій повітря критично високих температур. Позивач та його дружина є особами пенсійного віку. Перебування в середовищі, що створене внаслідок встановлення відповідачами парканів вкрай негативно відображається на їхньому з дружиною здоров`ї та самопочутті. Позивач звертає увагу, що отруєння парами цинку викликає анорексію, рвоту та порушення травлення; хронічна інтоксикація парами цього металу призводить до лихорадки, віддишки, втомлюваності. Вказані симптоми супроводжують їх життя протягом всього часу після встановлення цинкового паркану відповідачем у справі ОСОБА_4 .

Окрім того, позивач вказує, що встановлені паркани затіняють земельну ділянку до того стану, що вона є непридатною для росту будь-яких насаджень, як однорічних, так і багаторічних (фото № 12-16). Переважна більшість існуючих задовго до встановлення парканів рослин на території його домоволодіння, просто пропала від відсутності світла та повітря. Нові насадження не приймаються та не ростуть.

Також, наявність встановлених відповідачами парканів у такому вигляді та такої висоти повністю перешкоджають попаданню сонячного світла до приміщення літньої кухні з сараєм та погребом (літ. Б, Б1, б, б1, В на плані земельної ділянки в технічного паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 ). Літня кухня є жилими приміщенням, активно використовувалася родиною позивача до встановлення спірних парканів, як він зазначає. Наразі таке використання як жилого приміщення, так і підсобних є вкрай незручним через постійну відсутність доступу сонячного світла.

Всі ці обставини в сукупності створюють значні перешкоди та фактично унеможливлюють користування земельною ділянкою та побудовами на ній за адресою: місто Полтава, вулиця ПРЗ, будинок 9 а (дев`ять «а»).

Згідно висновку експерта № 63 від 12.11.2024 року огорожі, встановлені на межі між домоволодіннями за адресами у АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 - не відповідають вимогам чинних державних стандартів, норм і правил; АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_2 - не відповідають вимогам чинних державних стандартів, норм і правил. Огорожа, встановлена на межі між домоволодіннями за адресами у АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 - має висоту, більшу за максимально допустиму за п. 6.7 Б.2.2-5-2011 та п.2 ДСТУ-Н Б В.2.6-188:2013 «Настанова з проектування огорож майданчиків і ділянок підприємств, будинків і споруд», що не узгоджується із п. 6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»; 2) вул. ПРЗ, 7, та вул. ПРЗ, будинок 9а - має висоту, більшу за максимально допустиму за п. 6.7 Б.2.2-5-2011 та п. 2 ДСТУ-Н Б В.2.6-188:2013 «Настанова з проектування огорож майданчиків і ділянок підприємств, будинків і споруд», що не узгоджується і з п. 6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Нормами статті 41 Конституції України, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 293 Цивільного кодексу України передбачено право особи на повагу до житла і приватного життя, на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка порушує ці права особи, є незаконною і може бути припинена за рішенням суду.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право людини до приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. З урахуванням загальних принципів, передбачених практикою ЄСПЛ, слід зауважити, якщо в Конвенції прямо не визнається право на здорове та спокійне середовище для життя, то у випадках, коли людина безпосередньо і серйозно струбована незручностями, спричиненими іншими особами (поведінка сусідів, функціонування промислових об`єктів тощо), може виникнути питання щодо порушення статті 8 Конвенції. Порушення права на повагу до житла не обмежується конкретними фізичними порушеннями, такими як несанкціоноване проникнення в будинок особи, а також включає такі посягання, які не є конкретними чи фізичними, наприклад, шум, запахи або інші форми втручання. Серйозне порушення може призвести до порушення права людини на повагу до житла, якщо це заважає користуватися зручностями свого житла. Такі порушення слід розглядати не лише в аспекті права особи на матеріальний об`єкт/простір, але і як право на отримання задоволення від користування таким об`єктом. З метою оцінки факту порушення права особи на повагу до житла слід визначити чи досягли незручності того мінімального рівня, необхідного для встановлення втручання у права особи на повагу до житла та приватного життя. Оцінка цього мінімуму є відносною і залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність та тривалість незручностей, їх фізичні чи психічні наслідки. Зазначене, узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року по справі № 598/1708/18.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені положеннями цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. ч. 1-5 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» огорожі є різновидом малих архітектурних форм та є елементом благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до п. п. 1-3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до положень п. 6.7. Державних Будівельних Норм України Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови.

При цьому висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Відповідно до п. 6.1.34 Державних будівельних норм України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати. Висоту огорожі слід встановлювати згідно з вимогами ДБН Б.2.2-5 та правилами благоустрою населеного пункту. Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Огорожа присадибних ділянок не може виступати за червону лінію та межі ділянки.

Таким чином, є об`єктивним висновок, що встановлені відповідачами огорожі порушують вимоги державних стандартів, перевищуючи встановлену законодавчо граничну висоту, порушуючи вимоги щодо забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій, та тим самим і законні права позивача як землекористувача сусідньої земельної ділянки.

Європейський суд з прав людини вказав, що якщо такі незручності перевищують звичайні труднощі співмешкання з сусідами («Apanasewich проти Польщі», пункт 98), вони можуть перешкоджати мирному користуванню житлом, незалежно від того, спричинені вони приватними особами, промисловою діяльністю чи державними установами («Martinez проти Іспанії», пункт 42 і 51).

Згідно з пунктами «г», «е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів; додержуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається менше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

У відповідності до статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Верховний суд України в Узагальненні судової практики «Судова практика щодо права власності при розгляді цивільних справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» від 1 липня 2014 року в розділі «Захист права власності. Превентивний спосіб захисту права власності» роз`яснив судам, що відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 356, 358, 398 ЦК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати:

- ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) за власний рахунок привести у відповідність до Державних Будівельних Норм України Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» огорожу, довжиною 60 (шістдесят) метрів, встановлену на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: висота не більше ніж 2,0 (два) метра із забезпеченням інсоляції та провітрювання;

- ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ) за власний рахунок привести у відповідність до Державних Будівельних Норм України Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» огорожу, довжиною 32.5 (тридцять дві цілих п`ять десятих) метра, встановлену на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: висота не більше ніж 2,0 (два) метра із забезпеченням інсоляції та провітрювання;

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.02.2025 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук