Справа № 444/3808/24
Провадження № 2/444/221/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

23 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок, як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) розміром 1.00 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (с.Зіболки (колишня Зіболківська сільська рада).

ОСОБА_2 склала заповіт в користь позивача, який посвідчено секретарем Зіболківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №08.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, оскільки разом із нею проживав та вів спільне господарство.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 проживала в будинку АДРЕСА_1 ) в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася ОСОБА_2 , та була одноосібним власником вищезгаданого житлового будинку.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог чинного на той час законодавства.

Крім того на день смерті ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) площею 1.00 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (с.Зіболки (колишня Зіболківська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ №009931 виданого головою Зіболківської Ради народних депутатів 15.02.1995 року.

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 він звернувся із заявою до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок, внаслідок чого відкрито спадкову справу, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів на ім`я голови двору про що видано постанову.

Щодо спадкування земельних часток позивачу також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (паю), право на який мала ОСОБА_2 на день смерті та роз`яснено, що належить подати для спадкування сертифікати встановленого зразка, які затверджені постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року №801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай)", а ним подано сертифікат старого зразка. Нотаріусом роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на нерухоме майно та права на земельну частку (пай).

У зв`язку з наведем, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 20.11.2024 року. Одночасно з метою своєчасного розгляду справи витребувано від Жовківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.11.2024 року розгляд справи відкладено на 23.01.2025 року.

Позивач в підготовче судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити (арк.спр.29).

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подано клопотання, в якому відповідач зазначає, що заперечень щодо позову немає, та просить слухати справу у відсутності їх представника (арк.спр. 28).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Жовківською державною нотаріальною конторою на ухвалу суду надано належним чином завірену копію спадкової справи №257/2023 заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 27.01.2006 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданим Зіболківською сільською радою (арк.спр.6).

ОСОБА_2 склала заповіт в користь позивача ОСОБА_1 , який посвідчено секретарем Зіболківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №08, який не скасовано та не змінено (арк.спр.7).

ОСОБА_2 проживала в будинку АДРЕСА_1 ) в будинку який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася ОСОБА_2 , та була останнім членом бувшого колгоспного двору, що стверджено довідкою №407 від 11.07.2023 року (арк.спр.12).

Згідно з технічним паспортом виготовленим КП ЛОР Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку АДРЕСА_1 (колишнього Жовківського району) становить 45.3 кв.м., житлова 18.3 кв.м., допоміжна 27.0 кв.м.

Із довідки виданої КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" від 26.04.24 року встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ) не проводилась (арк.спр.13).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст.ст. 17,18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин що виникли раніше застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, що мала місце до цієї дати право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, визначається, виходячи з того майна, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Померла ОСОБА_2 значилися головою двору та була єдиним членом колгоспного двору станом на 30.06.1990 року.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже, позивач має право на майно двору, право власності на яке може зареєструвати згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Померлій ОСОБА_2 , на день смерті також належала земельна частка (пай) площею 1.00 га., земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (с.Зіболки (колишня Зіболківська сільська рада), на підставі сертифікату серії ЛВ №009931 виданого головою Зіболківської Ради народних депутатів 15.02.1995 року (арк.спр.17).

З постанови нотаріуса Жовківської державної нотаріальної контори від 22.07.2024 року №979/01-16 встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 із-за відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок АДРЕСА_1 (арк.спр.19).

Також Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом №980/01-16 від 22.07.2024 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, роз`яснено, що дана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку (арк.спр.20).

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач фактично успадкував належну їй частку в майні двору, оскільки проживав з нею на день смерті та вели спільне господарство, що стверджено довідкою №402 від 11.07.2023 року (арк.спр.9).

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори.

Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, ч.3 ст. 200, ст. 206, ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,3 кв.м., житлова 18,3 кв.м., допоміжні приміщення 27,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за заповітом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 1.00 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (с.Зіболки (колишня Зіболківська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ №009931 виданого головою Зіболківської Ради народних депутатів 15.02.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.