П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2025 року місто Київ

справа № 761/12426/24

провадження № 22-ц/824/1955/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргуОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року , постановлену у складі судді Савицького О.А.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку порушенням строків виплати пенсії.

Позов обгрунтовано тим, що 26 жовтня 2023 року Київським Окружним адміністративним судом винесено рішення у справі № 320/21366/23, яким визнано протиправною і незаконною дією Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві по припиненню з 1 березня 2022 року нарахування і виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» ОСОБА_1 .

Суд зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відновити з 1 березня 2022 року нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач вказував, що оскільки до теперішнього часу йому не було виплачено у повному обсязі доплати до пенсії, заборгованість у повному обсязі не погашена, однак з березня 2022 року по грудень 2023 року зросли ціни на споживчі товари та тарифи на послуги, що привело до втрати ним частини грошових доходів, а відтак вважає, що він має право а їх компенсацію, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втарти частини оходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплат закрито.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить ухвалу скасувати а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки заявлені позовні вимоги є похідними від основного спору щодо перерахунку соціальних виплат ( пенсії), який був розглянутий у порядку адміністративного судочинства, то і цей спір підлягає розгляду в такому ж порядку.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення компенсації за втрату доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку роведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів ( у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержуютьгромадяни в гривнях на території Украаїни і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо це спір підлягає розгляду в місцевомузагальному суді і переданий на його розгляд з такимивимогами ( ч.1 ст.19 ЦПК Укрїни).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду ( ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 676/1557/16-ц зазначено, що «п.1 ч.1 ст.3 КАС України визначив справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є органвиконавчої влади, органм місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 21 березня 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області постановив ухвалу про закриття провадження у справі № 676/7544/15-а за позовом ОСОБА1 про відшкодування фінансових втрат, завданих внаслідок несвоєчасного виконання постанови Вінницького пеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року у справі № 2208/2757/12 начальником Управління Пенсійного фонду України у Кам`янець-Подільському та Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Кацап Зоєю Володимирівною. Суд вважав, що позивач заявив за правилами адміністративного судочинства вимогу про відшкодування шкоди без вимоги вирішити публічноправовий спір. А тому адміністративний суд не має юрисдикції щодо розгляду такого спору. Оскільки 23 березня 016 року - на час звернення позивача до суду у справі № 676/1557/16-ц - відповідач погасив борг за пенсійними виплатами, ця справа стосується захисту прав позивачана компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи касаційної скарги щодо юрисдикції адміністративного суду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 вказано, що « слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами) та стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати. Так у справі № 676/1557/16-ц Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що оскільки відповідач (Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області) вже погасив борг за пенсійними виплатами позивачу), а ця справа стосується захисту прав позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсіїналежного розміру, тобто позовні вимоги пов`язані з відшкодуванням шкоди та заявлені без вимоги вирішити публічно-правовий спір, то такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість спір у цій справі (№757/63985/16) стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 750/166/17 (провадження № 14-599цс18)».

Суд першої інстанції не звернув уваги, що слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенії (борг за пенсійними виплатами) та застосування компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати, посилаючись на те, що відповідач виконав рішення судів щодо нарахування та виплати йому пенсійних виплат, однак за вказаний період зросли ціни на споживчі товари та тарифина послуги, що привело до втрати ним частини грошових доходів, а тому він має право на їх компенсацію ( висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 569/18981/20).

Таким чином у цій справі виник спір щодо компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, тому суд першої інстанції зробив неправильний висновок про закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку пр те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права. Тому така ухвала підлягає скасуванню, а справа направленнб до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повна постанова складена 14 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус