Провадження № 2-ві/752/8/25
У Х В А Л А

12.02.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря судового засідання Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1

про відвід головуючого судді Голосіївського районного суду м. Києва Кокошка Олега Болеславовича від розгляду цивільної справи № 752/18638/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 через систему «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва від позивача у справі №752/18638/22 надійшла заява про відвід головуючого судді Голосіївського районного суду міста Києва Кокошка Олега Болеславовича.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.02.2025 суддя Кокошко Олег Болеславович заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у справі №752/18638/22 визнав необґрунтованою та передав на розгляд іншому судді Голосіївського районного суду міста Києва, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 головуючим суддею з розгляду заяви про відвід був визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

Ознайомившись із змістом поданої заяви про відвід та матеріалами цивільної справи №752/18638/22 суд встановив наступні обставини.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 цивільну справу №752/18638/22 передано судді Голосіївського районного суду міста Києва Кокошку Олегу Болеславовичу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.11.2024 суддя Кокошко Олег Болеславович прийняв до свого провадження цивільну справу №752/18638/22 та призначив справу до розгляду на стадії підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні.

В процесі розгляду справи, 17.12.2024 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 повторно подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити його позов шляхом ухвалення рішення, а саме: зняти арешти з пенсійних коштів, які мають статус спеціального призначення, які надходили/надходять/будуть надходити від Пенсійного фонду України в місті Києві на пенсійний рахунок в АТ «ОЩАДБАНК» в місті Києві № НОМЕР_1 , тобто, арешт яких заборонено законом.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено з тих підстав, що вимоги заявлені у заяві про забезпечення позову за змістом є тотожними із заявленою позовною вимогою.

05.02.2025 через систему «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва від позивача у справі №752/18638/22 надійшла заява про відвід головуючого судді Голосіївського районного суду міста Києва Кокошка Олега Болеславовича.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що на думку Зими Леоніда Миколайовича, суддя невірно вирішив заяву про забезпечення позову подану 17.12.2024, а саме, не належним чином дослідив матеріально-правову вимогу, що заявлена у позовній заяві (визнати протиправною бездіяльність ГУ АТ «ОЩАДБАНК», яка полягала у порушенні банком умов двостороннього Договору №2109363 від 27.11.2014 та зобов`язати банк відновити/змінити банківський рахунок відповідно до умов Договору №2109363 від 27.11.2014 про обслуговування пенсійного рахунку на умовах пакету «Пенсійний») та вимогу щодо забезпечення позову шляхом зняття арешту з пенсійних коштів, шляхом зобов`язання АТ «ОЩАДБАНК» повернути постанову про арешт пенсійних коштів приватному виконавцю Оліфір О.О., що забезпечить можливість ОСОБА_1 вільно, без обмежень, на свій розсуд розпоряджатися пенсійними коштами.

Дослідивши належним чином подану заяву про відвід судді Кокошка Олега Болеславовича та матеріали цивільної справи №752/18638/22 суд дійшов до такого висновку.

Згідно частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно положень частини восьмої статті 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За таких обставин, з врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що участь сторін не визнавалась суддею обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути вказану заяву без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до положень частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 ЦПК України).

Окрім цього, відповідно до частини третьої статті 36 ЦПК України, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як передбачено вимогами статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами частини третьої та частини четвертої статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд наголошує, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому, аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

При цьому, відповідно до положень національного законодавства, зокрема, вимогами частини четвертої статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У поданій заяві про відвід ОСОБА_1 не конкретизує який пункт частини першої статті 36 ЦПК України або положення статті 37 ЦПК України є, на його думку, підставою для відводу судді, про те, суд за наявними у справі матеріалами та із змісту заяви про відвід встановив, що фактичними підставами для відводу судді є незгода ОСОБА_1 із процесуальним рішенням ухваленим суддею Кокошком Олегом Болеславовичем, а саме, ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2025, згідно якої було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 17.12.2024.

За таких обставин, дослідивши подану заяву про відвід, перевіривши матеріали справи, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що ОСОБА_1 не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді Кокошка Олега Болеславовича при розгляді цивільної справи № 752/18638/22, а тому, заявлений відвід задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених вищенаведеними положеннями чинного процесуального законодавства України, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Голосіївського районного суду міста Києва Кокошка Олега Болеславовича від розгляду цивільної справи № 752/18638/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: С.О. Чекулаєв