Справа № 513/1033/24
Провадження № 2/513/192/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -
В С Т А Н О В И В:
29 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 вересня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано відповідно до рішення Саратського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року у справі № 513/1065/15-ц.
Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року відповідача зобов`язано сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи до зміни матеріального, сімейного стану сторін, з індексацією відповідно до закону.
27 травня 2016 року позивач уклала шлюб з гр. ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 березня 2018 року у справі № 513/134/18-ц шлюб розірвано.
10 грудня 2019 року позивач уклала шлюб з гр. ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_8 ».
05 грудня 2003 року позивач отримала інвалідність другої групи, у зв`язку з чим їй призначена пенсія у розмірі 2 980,00 грн. Окрім пенсії позивач іншого прибутку не має, а тому аліментів у розмірі 400,00 грн на теперішній час не вистачає, щоб утримувати дитину.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та складає 1 598,00 грн.
Відповідач на теперішній час призваний за мобілізацією на військову службу до Збройних Сил України та щомісячно отримує прибуток, а тому взмозі сплачувати аліменти. Інших утриманців останній не має.
Оскільки у відповідача змінився матеріальний стан, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; справу призначено до судового розгляду.
Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи заперечень не мала.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що з 27 серпня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане на підставі актового запису № 83 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, який розірвано, згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року.
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом № 503, де вказані батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_9 .
Згідно із заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи зміни матеріального, сімейного стану сторін, з індексацією відповідно до закону; рішення набрало законної сили 21 квітня 2014 року та звернуто до примусового виконання. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з вимог ст. ст. 180-182 СК України.
На підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » позивачем надано копію свідоцтва про шлюб з гр. ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , виданого на підставі актового запису Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та копію рішення Саратського районного суду Одеської області від 03 березня 2018 року про розірвання шлюбу.
Про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_8 » свідчить копія свідоцтва про шлюб з гр. ОСОБА_7 , який зареєстрований 10 грудня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 137.
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого позивачем надано копії Витягів з реєстру Саратської територіальної громади від 07 грудня 2022 року.
Позивач є особою з інвалідністю 2 групи безстроково по загальному захворюванню, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААГ № 878334 та отримує пенсію по інвалідності, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 17 січня 2024 року Пенсійним фондом України.
Згідно з довідкою про доходи № 8747 9277 8078 2435, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Саратському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з 01 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року становить 23 400,00 грн, тобто по 2 980,00 грн щомісячно.
У відповідності із змінами, внесеними до ч.2 ст. 182 СК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 8 липня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Підставою для зміни способу стягнення на утримання дитини, позивач зазначила, що присуджених з відповідача аліментів у розмірі 400,00 грн на даний час є недостатньо для мінімального розвитку дитини.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено, що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2014 року - 1032 грн.
Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну способу аліментів 01 січня 2024 року мінімальний розмір аліментів на дитину віком до від 6 до 18 років - 3196 грн, що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.
Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.
Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
На теперішній час, доказів того, що стан здоров`я відповідача незадовільний, або відповідач має інших утриманців, суду не надано.
Позивач отримує дохід у вигляді пенсійних виплат по інвалідності.
Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживають діти, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовільнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_9 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений згідно з рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2014 року із твердої суми на частку від його заробітку (доходу).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Михайлівка Саратського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять грн 20к.).
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 12.02.2025 року.
Суддя В. С. Миргород