УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 569/2087/23

провадження № 61-15650ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про визнання нарахованого боргу незаконним та здійснення перерахунку,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року ОСОБА_1 , через відділ «Прийом громадян», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року в указаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема, подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, подання касаційної скарги, яка за змістом та формою повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України.

Також цією ухвалою заявницю повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

11 грудня 2024 року зазначена ухвала направлялась заявниці на вказану в касаційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 , проте вказане поштове відправлення 02 січня 2025 року повернуто на адресу Верховного Суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

20 січня 2025 року повторно зазначена ухвала направлялась заявниці на вказану в касаційній скарзі адресу, проте 10 лютого 2025 року вказане поштове відправлення також повернуте на адресу Верховного Суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

13 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про приєднання до матеріалів справи.

Проаналізувавши надані на усунення недоліків матеріали на відповідність вимогам частини другої статті 392 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що недоліки касаційної скарги заявницею не усунуто.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд виходив із того, що ОСОБА_1 пропущений строк на касаційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2023 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року та наведені причини пропуску такого строку є неповажними.

Крім того, зазначено про те, що подана касаційна скарга містить виправлення, креслення, позначення та некоректні висловлювання щодо адвоката, які не притаманні для написання ділових документів.

Матеріали, які надійшли на усунення недоліків касаційної скарги, не містять клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску, не надано доказів отримання оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції та не надано касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У наданому клопотанні ОСОБА_1 зазначає про те, що не має можливості отримати докази від суду щодо неотримання копії оскаржуваного рішення апеляційного суду та рекомендовану пошту від Верховного Суду, через неправомірні дії сусідів, тому просить не надсилати їй ухвалу суду.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги, така скарга підлягає поверненню заявниці.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про визнання нарахованого боргу незаконним та здійснення перерахунку вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров