Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/6301/24
Провадження № 2/650/67/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, третя особа: Комунальне підприємство «Херсонське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про визнання права власності на житловий будинок, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, третя особа: Комунальне підприємство «Херсонське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про визнання права власності на житловий будинок, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 отримав від Агрофірми «Дніпро» у власність житловий будинок на умовах виділення позики на придбання житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 75,9 кв. м., житловою площею 38,8 кв.м., згідно з Актом про передачу будинку від 26 лютого 1991 року.

Житловий будинок відповідно до технічного паспорту від 20.08.1992р., виданого Комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради складається з: А- житлового будинку- площею 75,9 кв.м, а -сеней - площею 24,3 кв.м, а - тамбура площею 6,6 кв.м, Б - сарай площею 24 кв.м, В- приграбиці - площею 4,4 кв.м, № 1 водопроводу, № 2 - огорожі.

Право власності на будинок АДРЕСА_1 позивач не встиг своєчасно зареєструвати, тому будь-які відомості про право власності на будинок відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому.

Представник Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Херсонське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради в судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1991р. уклав з Агрофірмою «Дніпро» Бериславського району Херсонської області угоду за якою отримав у власність житловий будинок на умовах виділення позики на придбання житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 75,9 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. Вказаний будинок йому було передано згідно з актом про передачу будинку від 26 лютого 1991 року. Вказана обставина підтверджується копією відмітки про передачу будинку, та суму позики, що підлягає погашенню, згідно з якої вбачається, що 26.02.1991р. ОСОБА_1 відповідно до акту Агрофірма «Дніпро» передала у власність житловий будинок, вартістю 2000 рублів, які ОСОБА_1 сплатив згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 117 від 25.03.1991р.

Житловий будинок відповідно до технічного паспорту від 20.08.1992р., виданого Комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради складається з: А- житлового будинку- площею 75,9 кв.м, а -сеней - площею 24,3 кв.м, а - тамбура площею 6,6 кв.м, Б - сарай площею 24 кв.м, В- приграбиці - площею 4,4 кв.м, № 1 водопроводу, № 2 - огорожі, власником будинку вказано ОСОБА_1 на підставі акту про передачу будинку від 26 лютого 1991 року.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 537, виданої Милівською сільською військовою адміністрацією, власником спірного житлового будинку від 05.11.2024 року АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Однак вказане право власності позивач не встиг своєчасно зареєструвати, тому будь-які відомості про право власності на будинок відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 405157014 від 25.11.2024 року. Згідно копії особистого паспорта позивача НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою буд. АДРЕСА_1 з 06.01.1987р.

В ході воєнних дій згорів будинок позивача АДРЕСА_1 , а відповідно оригінал акту про передачу будинку від 26 лютого 1991 року є втраченим. Факт обстрілу будинку підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.10.24р. номер кримінального провадження 0002185.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У відповідності до Положень Глави 24 Цивільного кодексу України позивач набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , однак не має можливості зареєструвати право власності у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

У Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки суд з`ясував, що позивачем втрачено документ, який засвідчує його право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, яке було набуто ним на законних підставах, і це право потребує захисту у зв`язку з неможливістю на даний час його відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від нього обставин, слід задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.319, 328, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, третя особа: Комунальне підприємство «Херсонське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про визнання права власності на житловий будинок, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , який складається з: А- житлового будинку- площею 75,9 кв.м, а -сеней - площею 24,3 кв.м, а - тамбура площею 6,6 кв.м, Б - сарай площею 24 кв.м, В- приграбиці - площею 4,4 кв.м, № 1 водопроводу, № 2 - огорожі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК