Справа №752/6163/17
Провадження №2/752/722/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

позивачів ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності.

В обгрунтування заявлених вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є синами померлої ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 її рідною сестрою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 успадкували після ОСОБА_5 по 1/4 частині земельної ділянки та по 1/4 частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Київським міським бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.11.2010 видано довідку про показники об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має такі показники: загальна площа - літ. А - 229,7 м2, літ. О - 92,5 м2; житлова площа - літ. 111,6 м2, літ. О - 55,5 м2. Крім того, самовільно збудовані: літ. А - 7, житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні.

У березні 2017 року їм стало відомо про те, що 01.06.2012 відповідачем зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні. При цьому документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку в Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.06.2012 вказано - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 146253, виданий на підставі рішення Київської міської ради від 03 квітня 2001 року № 252-3/1229, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-01692 від 15 квітня 2002 року; початком будівництва визначено 1998 рік, а закінченням будівництва - 2008 рік.

Вважають, що на момент відкриття спадщини, тобто станом на 17.02.2010, садибний житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні, вже був побудований та входив до складу спадщини, так як збудований на території земельної ділянки, що належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та є обслуговуючою будівлею житлового будинку на АДРЕСА_1 , що належав на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_5 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Просили:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні з прибудовою літ. «О-1» та мансардою над літ. «О», загальною площею 92,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 садибного житлового будинку літ. О, переобладнаного з літньої кухні з прибудовою літ. «О-1» та мансардою над літ. «О», загальною площею 92,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 ;

вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідач подав заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні заявлених вимог. Вказав, що спірний будинок був побудований ним особисто за власні кошти. Позивачами було надано нотаріально посвідчену заяву про те, що вони не заперечують проти будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку та мансарди над будинком, позначених на плані літ «О».

Відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивачів.

Позивачі та їх представник позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_7 мешкає в будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 одружився і почав будівництво цього будинку приблизно в 2007 році. Спочатку це була літня кухня, яку перебували у будинок. В основному будівництвом займався ОСОБА_8 , воно тривало до 2008 року. В результаті був побудований двоповерховий будинок. ОСОБА_7 збирав кошти на будівництво, коли грошей не вистачало, то він їх позичав. Родичі його дружини допомагали у будівництві. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ніякої участі у будівництві не брали, грошей нього не давали, вони тільки надали свою згоду на будівництво будинку ОСОБА_11 . Він (свідок) особисто не бачив, щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щось робили на будівництві.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_4 - це її сусід через паркан. По АДРЕСА_1 , була літня кухня, яку побудував тесть ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_7 почав з цієї літньої кухні будувати будинок. В будівництві йому допомагав тесть ОСОБА_14 , який особисто здійснював будівництво. Ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 ніяких будівельних робіт не виконували.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що приблизно в 2006 році її брат ОСОБА_8 побудував будинок для ОСОБА_16 та його дружини. Будівництво велось на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Будинок будувався на основі літньої кухні. Вона та її чоловік допомагали ОСОБА_11 матеріально, щоб він міг купити будівельні матеріали. ОСОБА_13 купляв матеріали, а будівництво здійснював ОСОБА_8 , якому допомагали ОСОБА_13 , його дружина. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 участі в будівництві не брали, грошей на нього не давали.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що його батько ОСОБА_8 побудував будинок по АДРЕСА_1 , приблизно 15-16 років назад. З літньої кухні він перебудував будинок для проживання своєї дочки та її чоловіка ОСОБА_16 . ОСОБА_8 особисто виконував будівельні роботи, а будівельні матеріали купував ОСОБА_7 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до цього будівництва не причетні, бо він кожного дня був на будівництві і особисто це бачив. Він (свідок) особисто монтував електричні дроти, виконував допоміжні та вантажні роботи. Будівництво було завершено наприкінці року, якого саме не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що у дворі по АДРЕСА_1 , є будинок. В цьому будинку живе ратушнюк ОСОБА_13 , цей будинок перебудований з літньої кухні. Він (свідок) особисто допомагав у будівництві цього будинку, виконував підсобні роботи, перекривав дах. Участь у будівництві також брав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 участі в будівництві не брали. ОСОБА_7 оплачував будівельні матеріали, кошти отримував від роботи в ПП "Укравто". В цей же час паралельно йшло будівництво будинку у сина ОСОБА_2 - ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що ОСОБА_4 - це її зять. Він одружений з її дочкою, вони живуть у будинку по АДРЕСА_1 , який для них побудував її чоловік. У цьому подвір`ї живе ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . ОСОБА_21 дозволила будівництво. Спочатку на місті будинку була літня кухня, проте згодом виник конфлікт, ОСОБА_13 позичив гроші у тітки її чоловіка та почав будівництво. Вона особисто була на будівництві.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що ОСОБА_7 одружився, у нього народився син. Вони жили по АДРЕСА_1 . Вони вирішили з літньої кухні побудувати будинок. Вона особисто допомагала в будівництві, шукала майстрів. Будинок побудований з піно блоків, які вони разом з ОСОБА_13 купували в м. Обухів. До літньої кухні прибудували кімнату, зробили перекриття, на другому поверсі зробили дві кімнати для подружжя та дитини. Будівництво тривало десь шість місяців, під кінець року його було завершено. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 участі в будівництві не брали.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка є маір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та рідною сестрою ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 успадкували після смерті матері ОСОБА_5 по 1/4 частини земельної ділянки 0,1000 га, кадастровий номер 900046008, та по 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Київським міським бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.11.2010 видано довідку про показники об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має такі показники: загальна площа - літ. А - 229,7 м2, літ. О - 92,5 м2; житлова площа - літ. 111,6 м2, літ. О - 55,5 м2. Відповідно до цієї довідки на земельній ділянці наявні самовільно збудовані будівлі: літ. А - 7, житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні.

Згідно даних технічного паспорту, виготовленого станом на 09.07.2010 житловий будинок перероблений літ. "О" побудований у 2008 році.

01.06.2012 Інспекцією ДАБК у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - садибного (індивідуального) житлового будинку літ. "О" (переобладнаний з літньої кухні з прибудовою літ. "О-1" та мансардою над літ. "О", замовник ОСОБА_4 , початок будівництва 1998 рік, закінчення будівництва 2008 рік. Будинок введено в експлуатацію.

09.10.2011 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 склали та нотаріально посвідчили заяву, в якій не заперечували проти будівництва, введення в експлуатацію їх співвласником ОСОБА_4 житлового будинку з мансардою, позначених на плані літ. "О", розташованого в межах земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної часткової власності та знаходиться у АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки Другої київської державної нотаріальної контори №2794/02-14 від 25.05.2019 на момент видачі свідоцтва про право спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 житловий будинок літ. О, переобладнаний з літньої кухні, був самочинним, тому свідоцтво про право на спадщину не видавались.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 48039753 від 31.07.2019 відповідачу відмовлено у державній реєстрації права власності на самовільно побудований житловий будинок літ. «О», переобладнаного з літньої кухні.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що спірний житловий будинок був самовільно побудований відповідачем на земельній ділянці, яка належала на праві власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 15.04.2002 № 79-2-01692 та ОСОБА_2 ..

Проте відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.06.2012 садовий (індивідуальний) житловий будинок літ. О (переобладнаний з літньої кухні), початок будівництва 1998 рік, закінчення будівництва 2008 рік.

Таким чином, декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку інспекцією (щодо об`єктів I-III категорії складності), є документом, який підтверджує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, та подається забудовником для оформлення права власності з видачею рішення про право власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна

Таким чином, станом на день смерті ОСОБА_5 садибний житловий будинок літ. О, вже був переобладнаний з літньої кухні та повністю побудований.

Суд враховує, що 09.10.2011 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 склали та нотаріально посвідчили заяву, в якій не заперечували проти будівництва, введення в експлуатацію їх співвласником ОСОБА_4 житлового будинку з мансардою, позначених на плані літ. "О", розташованого в межах земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної часткової власності та знаходиться у АДРЕСА_1 .

Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що позивачі як співвласники землі надали свою згоду на використання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно відповідачу, який здійснив самочинне будівництво спірного будинку, який був переобладнаний з літньої кухні.

При цьому зі свідчень свідків було встановлено, що будівництво спірного будинку здійснювалось силами та за рахунок коштів ОСОБА_4 , позивачі жодної участі у будівництві цього будинку не брали.

Зазначене підтверджує доводи ОСОБА_4 , який зазначав, що саме він будував спірний будинок після отримання відповідної згоди від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та який надав квитанції про придбання будівельних матеріалів.

Аналізуючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 та відкриття спадщини, літня кухня, фактично вже була перебудована відповідачем у житловий будинок, а тому літня кухня фактично вже не існувала у складі домоволодіння, співвласниками якого були померла ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує, що за життя ОСОБА_5 позивач ОСОБА_2 не висловлювала жодних заперечень щодо здійснення відповідачем перебудови літньої кухні у житловий будинок. Крім того, вона та інший спадкоємець ОСОБА_1 надали відповідачу свою письмову згоду на будівництво та введення спірного будинку в експлуатацію.

Суд зауважує, що позивачі у позові вимагають визнання за ними права власності на спірний житловий будинок у відповідній частці, обґрунтовуючи це тим, що будинок вже був побудований та входив до складу спадщини. При цьому позивачі не враховують, що відповідач також є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері і також має право на спадкування на частку майна.

Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.

Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте, за приписами ч.1 ст. 331 ЦК України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Зазначене свідчить про необґрунтованість позовних вимог позивачів про визнання за ними права власності на переобладнаний спірний будинок в рівних частках та про те, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту. На думку суду, за встановлених обставин, гарантувати позивачам відновлення порушеного права можливо шляхом отримання позивачами пропорційно розміру їх часток у спадщині та у власності на домоволодіння від відповідача грошової компенсації вартості літньої кухні, з якої був побудований житловий будинок, зважаючи на те, що позивачі жодних фінансових витрат на переобладнання літньої кухні не понесли.

Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачам у задоволенні заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено в повному обсязі, тому судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 13.02.2025.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ж. І. Кордюкова