Миколаївський районний суд Миколаївської області
Провадження № 2/945/679/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

15 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що довгий час проживають окремо, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб і сім`ю, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться та не вирішується існуючі побутові проблеми. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просив розірвати шлюб.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

30 грудня 2024 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2024 року, розподілена головуючому судді Лопіній О.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, при цьому разом з позовною заявою подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому 03 лютого 2025 року подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

05 березня 2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

У подружжя є діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 5,6).

Через різні погляди на шлюб і сім`ю, відсутність взаєморозуміння, почуття любові один до одного, сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Спільне господарство подружжям не ведеться.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними є неможливим, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхніх дітей. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 605 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, частинами 1, 4 ст. 206, статтями 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, Україна (зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт № НОМЕР_5 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Мелітополь, Запорізької області, Україна (зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; паспорт № НОМЕР_7 ), зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 104 від 05 березня 2011 року розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, Україна (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт № НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Мелітополь, Запорізької області, Україна (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; паспорт № НОМЕР_7 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 , при поданні позову за Квитанцією ID: 7658-0335-9865-8865 від 15 листопада 2024 року, що складає 605 грн. 60 коп.

Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м. Мелітополь, Запорізької області, Україна (зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; паспорт № НОМЕР_7 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 , при поданні позову за Квитанцією ID: 7658-0335-9865-8865 від 15 листопада 2024 року, що складає 605 грн. 60 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Олена ЛОПІНА