ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4432/23 Номер провадження 22-ц/814/468/25Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ДП "Ліси України звернулося до суду із вказаним позовом в якому просило усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом звільнення її від всіх самовільно розміщених споруд (дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгороджені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені дерев`яні альтанки) та будівельних матеріалів за власний рахунок, а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову вказувало, що у постійному користуванні ДП Ліси України перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.

Відповідно до плану лісонасаджень Гоголівського лісництва ДП «Миргородський лісгосп»(нині-Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») зазначена земельна ділянка розташована в кварталі158 виділ 6 Гоголівського лісництва та межує із водосховищем «Ісово», яке розташоване за межами с. Трудолюб Миргородської територіальної громади.

Вказувало, що наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 04.01.2023 № 204 за Філією «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» закріплено майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 № 19 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Миргородське лісове господарство».

19 квітня 2023 року головним лісничим Філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Виборним С.В. виявлено незаконну рубку 47 дерев породи верба неподалік села Шахворостівка, Миргородської ОТГ в кварталі 158 виділ 6 Гоголівського лісництва Філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» а також незаконно розміщені споруди, а саме: альтанки - 2 шт., вагончик та вбиральня.

З приводу даного факту було повідомлено Миргородський РВП ГУНП в Полтавській області та в подальшому 20.04.2023 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 21.04.2023 року Філію «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000460 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367, ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до даних досудового розслідування 04 липня 2022 року між Миргородською міською радою, в особі Соломахи С.П. та ОСОБА_1 укладений договір врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 на земельну ділянку з розташованим на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО» площею 52,4020 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, територія колишньої Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Даним договором сторони врегульовували їх правовідносини щодо тимчасового зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО», без правовстановлюючих документів.

Вказувало, що згідно витягу з рішення 21 сесії 8 скликання Миргородської міської ради Полтавської області №147 від 07.07.2022 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом «ІСОВО» орієнтовною площею 43,9000 га, що розташована на території Миргородської територіальної громади Миргородського району Полтавської області (колишня територія Шахворостівської сільської ради), з цільовим призначенням - 10.07 для рибогосподарських потреб, з метою підготовки лоту для проведення земельних торгів.

Станом на час подачі даної позовної заяви на земельній ділянці з кадастровим номером :00:003:0343 розміщені дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгороджені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені альтанки, а також будівельні матеріали.

Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку прибирати самовільно встановлені споруди відмовляється, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом для захисту своїх прав.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2024 року позов Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :00:003:0343, шляхом звільнення її від самовільно розміщених споруд (дерев`яний будинок з альтанкою та гойдалкою, які обгорожені парканом, вбиральня, чотири окремо розміщені дерев`яні альтанки) та будівельних матеріалів за власний рахунок.

Вирішено питання судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що право постійного користування земельною ділянкою Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" було зареєстровано з порушенням ст. 60 ЗК України.

Вказує, що представником позивача зазначено, що спірна земельна ділянка розташована в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2 Гоголівського лісництва та межує із водосховищем "Ісово", яке розташоване за межами с. Трудолюб Миргородської територіальної громади. Разом з тим, вказане не відповідає дійсності, оскільки межі земельної ділянки проходять по самому урізу води водосховища та в деяких місцях заходять із за межі урізу води.

За вказаних обставин вважає, що розпорядженням голови Полтавської обласної адміністрації № 1059 від 11.12.2018 року незаконно затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Державному підприємству « Миргородське лісове господарство» для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, площею 0,9000 га за межами населених пунктів на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та надано у постійне користування позивачу, оскільки технічна документації була виготовлена із порушенням вимог Земельного та Водного кодексів України.

Вважає, що оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

25.11.2024 року та 26.11.2024 року від Державного спеціалізованого господарського підприємства « Лізи України» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому підприємство просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні відповідач та представники сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача та учасників справи, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Районним судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у постійному користуванні ДП Ліси України перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.61-62). З відповідного Витягу вбачається, що місцезнаходження відповідної ділянки являється Полтавська область, Миргородський район, Шахворостівська с/р. Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру (с.с.64-67).

Районним судом також встановлено, що конфігурація земельної ділянки :00:003:0343 з відомостей Державного земельного кадастру (а.с.65) відповідає схемі лісонасаджень в кварталі 158, позначеного в Плані лісонасаджень Гоголівського лісництва ДП «Миргородський лісгосп» (позначено на південній частині від водойми) (а.с.60).

На відповідній ділянці, 12 липня 2023 року комісією у складі головного лісничого філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» С. Виборного, провідного юрисконсульта філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» М. Данильченка та помічника лісничого Гоголівського лісництва Л. Завадко було проведено огляд земельної ділянки :00:003:0343.

Під час обстеження якої виявлено встановлення тимчасових споруд: вагончик - 1 штука; дерев`яна альтанка - 1 штука; дерев`яна колиска - 1 штука, які обтягнуті зеленою сіткою; окремо розташовані дерев`яні альтанки - 3 штуки; дерев`яна альтанка недобудована 1 штука; дерев`яний туалет 1 штука, що зафіксовано актом обстеження (а.с.68).

Районним судом також встановлено, що обставини розміщення відповідних об`єктів, були предметом дослідження під час досудового розслідування кримінального провадження №0000460, котре здійснюється Миргородським РВП ГУНП в Полтавській області в ході якого були виявлені, на земельній ділянці :00:003:0343,вищезазначені тимчасові споруди. До протоколу огляду долучено фототаблицю (а.с.122-143).

В ході досудового розслідування було відібрано пояснення від ОСОБА_1 , який підтвердив розміщення ним тимчасових споруд вздовж берега Водосховища «Ісово», орендарем якого він являється на підставі Договору врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованій на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 від 04.07.2022 року (114-116,117).

До матеріалів справи в суді першої інстанції було долучено копію договору врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованій на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 від 04.07.2022 року, за умовами якого сторони врегульовують їх правовідносини щодо тимчасового зайняття Користувачем (згідно договору ОСОБА_1 ) без правовстановлюючих документів земельної ділянки з розташованому на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО» площею 50,4020 га, що знаходиться за адресою Полтавська область, Миргородської район, територія колишньої Шахворостівської сільської ради та належить Миргородській міській територіальній громаді (Розділ 1 Договору).

Районним судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив, що ним здійснювалася діяльність з приводу облаштування водосховища «Ісово». Зазначив, що вже після встановлення тимчасових споруд було виявлено, зайняття частини ділянки :00:003:0343. Будь-які межові знаки даної земельної ділянки відсутні.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що оскільки на земельній ділянці, яка належить на праві користування позивачу встановлені тимчасові споруди, які перешкоджають останньому здійснювати свою діяльність, наявні підстави для зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку від тимчасових споруд.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду з огляду на наступне.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №378/596/16-ц (провадження №14-545цс19).

Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення первісних зовнішніх меж земельної ділянки та заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження частини земельної ділянки із загальної площі земельної ділянки 0,8500 га, розташованої біля с. Шахворостівка Миргородської ОТГ.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем таких обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

За статтями 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у постійному користуванні ДП Ліси України перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням -для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.

Згідно договору врегулювання правовідносин, пов`язаних з тимчасовим зайняттям земельної ділянки з розташованій на ній водним об`єктом без правовстановлюючих документів № 14 від 04.07.2022 року, за умовами якого сторони врегульовують їх правовідносини щодо тимчасового зайняття Користувачем (згідно договору ОСОБА_1 ) без правовстановлюючих документів земельної ділянки з розташованому на ній водним об`єктом водосховище «ІСОВО» площею 50,4020 га, що знаходиться за адресою Полтавська область, Миргородської район, територія колишньої Шахворостівської сільської ради та належить Миргородській міській територіальній громаді (Розділ 1 Договору).

Районним судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив, що ним здійснювалася діяльність з приводу облаштування водосховища «Ісово» та вже після встановлення тимчасових споруд було виявлено, зайняття частини ділянки :00:003:0343. Будь-які межові знаки даної земельної ділянки відсутні.

Враховуючи те, що на земельній ділянці, яка належить на праві користування позивачу розміщені тимчасові споруди, які перешкоджають останньому у здійсненні лісового господарства районний суд дійшов вірного висновку про те, що наявні підстави для задоволенні позову .

Доводи апеляційної скарги про те, що право постійного користування земельною ділянкою Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" було зареєстровано з порушенням ст. 60 ЗК України, а також те, що розпорядження голови Полтавської обласної адміністрації № 1059 від 11.12.2018 року про затвердження технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Державному підприємству «Миргородське лісове господарство» для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, площею 0,9000 га за межами населених пунктів на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та надання у постійне користування позивачу вищевказаної земельної ділянки є незаконним, оскільки технічна документації була виготовлена із порушенням вимог Земельного та Водного кодексів України не заслуговують на увагу, оскільки вказане не є предметом розгляду у даній справі.

Фактично в апеляційній скарзі відповідач не погоджується із передачею Державному спеціалізованому господарському підприємству « Ліси України» у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0343 площею 0,9 га з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що не є предмет розгляду даної справи, а тому їх слід відхилити.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2025 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ С.Б. Бутенко __________________ О.І. Обідіна