справа № 566/1683/24
провадження 2/566/216/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2025 року селище Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.,
при секретарі судового засідання Подолець Ю.В.,
розглянувши, у заочному порядку, за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
30.12.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за договором позики №75938423 від 03.08.2021, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
У свою чергу, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором про надання позики №75938423 від 03.08.2021, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Таким чином, позивач ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою Млинівського районного суду від 31 грудня 2024 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. (а.с.47) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд у відповідності до ч.5 ст.289 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, її неявка визнана судом без поважних причин, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.
Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
30.12.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором позики №75938423 від 03.08.2021, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . (а.с.28-30)
ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором про надання позики №75938423 від 03.08.2021, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . (а.с.34-37)
Факт передачі права вимоги за вищевказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Витягами з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 року та Витягом з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.6,33)
Таким чином ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором №75938423 від 03.08.2021 року.
Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.
Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості по договору позики від 03.08.2021 ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». (а.с.21-27)
Розглядаючи обгрунтованість вказаних нарахувань, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 прострочив виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за його користування як в межах строку кредитування, так і за межами цього строку, інфляційних збитків та 3% річних.
Зазначена у розрахунках сума заборгованості за нарахованими відсотками, відповідає строку кредитування 30 календарних днів, узгоджується з розміром відсоткової ставки, а також розміром відсотків, які нараховані за межами строку кредитування, зазначених в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору.
Щодо заявлених вимог про стягнення 3% річних в сумі 30,03 гривень та інфляційних втрат в сумі 190,59 гривень, то суд виходить з наступного.
Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунків, що надані позивачем на підтвердження сум заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, відповідні нарахування здійснюються за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 року. Кім цього, позивач просить суд стягнути ще з відповідача 3% річних за порушення зобов`язання з повернення заборгованості за договором позики, що складає 30 гривень 03 копійок, а також нараховані на заборгованість інфляційні втрати, що становлять 190 гривень 59 копійок, надавши детальний розрахунок вказаних сум. (а.с.26) Однак стягнення 3% річних вказуватиме на подвійний розмір відсотків, що стягуються за межами строку кредитування.
Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок ОСОБА_1 по поверненню кредиту, нарахованих відсотків, інфляційних втрат, знайшов своє підтвердження у повному обсязі, окрім відсотків річних нарахованих по ст..625 ЦК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується платіжною інструкцією від 24.12.2024, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с.5)
Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, копію прас-листа від 01.11.2023, копію заявки на надання юридичної допомоги №330 від 01.11.2024, копію витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024. (а.с.7-10)
За приписом п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи лише підтверджують надані адвокатом послуги та їх обсяг, однак не є платіжними документами, які б підтвердили здійснення відповідних витрат, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень не підлягає до задоволення.
Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265, 280 ЦПК України,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення також може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Суддя