Справа № 562/475/25
У Х В А Л А

"12" лютого 2025 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., при секретарі судових засідань Щербак В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

У поданій до суду 11 лютого 2025 року заяві ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що ним подана позовна заява про визнання недійсним договору дарування від 20.06.2024, згідно якого він подарував вище зазначене домоволодіння ОСОБА_2 , та те, що відповідач з метою ухилення від виконання рішення суду може відчужити його на користь інших осіб, що ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з п.10 ці заходи мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність між сторонами спору, на характер спірних правовідносин, суть можливих позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та охоронювані інтереси заявника, утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на його користь, а тому заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись 149-153, 351-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: Ю.А. Ковалик