ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 744/936/24

Головуючий у першій інстанції Смага С. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/385/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (суддя Смага С.В.), ухвалене у м. Семенівка,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що їхній повнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей» на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Він має вроджене захворювання серця, що вимагає постійного лікування та збільшує фінансові витрати на його утримання. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча є працездатним і проходить службу за мобілізацією в ЗСУ. Позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення сином 23 років за умови продовження навчання.

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 заробітку або іншого доходу щомісячно, з 10 вересня 2024 до закінчення навчання в ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей», але не довше ніж до 23 років; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; в іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що син сторін, ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу її надавати. Врахувавши стан здоров`я сина сторін та відповідача, проходження ОСОБА_2 військової служби, його потребу в лікуванні, сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку ( грошового утримання).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, або зменшити визначений до стягнення розмір аліментів з 1/5 до 1/10 частин усіх видів заробітку. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не доведено належними, достатніми та беззаперечними доказами необхідність у сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина. Саме по собі посилання на навчання сина не може бути достатньою підставою для стягнення аліментів у тому розмірі, що визначений судом до стягнення. Надана на підтвердження перебування сина довідка про навчання його у ДПТНЗ « Чернігівський професійний будівельний ліцей» не містить даних про форму навчання та за рахунок чиїх коштів відбувається навчання. Крім того, позивачем не надано доказів перебування сина сторін на утриманні матері, що є необхідною умовою для звернення з зазначеним позовом. Також матеріали справи не містять доказів наявності у сина хронічного захворювання чи інших вад здоров» я. Судом при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано: наявність відкритого виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частин усіх видів заробітку; перебування на утриманні матері відповідача та батьків дружини; наявність поранення та необхідності у зв`язку з цим постійно проходити лікування.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

У справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2005 року, який розірвано рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 3).

Відповідно до довідки КНП «Семенівський центр ПМСД» від 4 вересня 2021 року, син перебуває на «Д» обліку з 2012 року з діагнозом: вроджена вада серця - двостулковий аортальний клапан, додаткова хорда лівого шлуночка, відкрите овальне вікно. Потребує постійного амбулаторного нагляду та стаціонарного лікування (а.с. 5).

Витяг із реєстру про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 5 вересня 2024 року підтверджує, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З Витягу із реєстру територіальної громади від 3 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6, 30).

Як вказано у довідці ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей» від 3 вересня 2024 року, ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання за спеціальністю «Штукатур; лицювальник-плиточник; маляр» із терміном навчання з 2 вересня 2024 року по 15 лютого 2026 року (а.с. 7).

Відповідач є працездатним, з 28 серпня 2018 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 23 квітня 2022 року, під час бойових дій 20 лютого 2024 року отримав тяжкі поранення, потребує постійного лікування; із нього стягуються аліменти в розмірі 1/5 частини доходу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2012 року, а також підтримує свою непрацездатну матір, пенсіонерку ОСОБА_7 (а.с. 32-33, 35-39, 41-42, 46, 52-61, 63-78).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб від 13 лютого 2025 року, отриманими на запит апеляційного суду, за 14 квартали 2024 року позивачці нараховано дохід у загальній сумі 49 271,43 грн, з яких виплачено 25 742,86 грн, а відповідачу 762 121,59 грн (виплачено повністю).

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі та/або у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника, наявність у платника інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, майнових прав, доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, якщо платником не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 263/2444/17, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання (незалежно від форми навчання), виникає за умови наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреби у матеріальній допомозі та можливості батьків надавати таку допомогу.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін у спорі та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що син сторін проживає з позивачкою, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, та вірно відхилив доводи про утримання батьків дружини.

Доводи відповідача про недоведеність необхідності матеріальної допомоги повнолітньому сину та його фінансової спроможності не заслуговують на увагу, оскільки визначення майнового стану сторони є оціночним, залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її матеріального забезпечення, а встановлений судом майновий стан відповідача надає йому можливість надавати допомогу сину, який продовжує навчання на денній формі навчання, а отже, потребує матеріальної підтримки.

За приписами ч. 2 ст.199 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Позивачкою в якості доказу на підтвердження права на звернення до суду з даним позовом надано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні. З якої вбачається, що син сторін та позивачка зареєстровані за однією адресою. Відповідачем на спростування факту спільного проживання ОСОБА_1 з сином доказів не надано, отже доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для звернення з зазначеним позовом у позивача відсутні.

Надані позивачем довідки про стан здоров`я сина та про його навчання не спростовані відповідачем та є належними доказами у справі.

Апеляційний суд не приймає додатковий доказ поданий відповідачем, оскільки він не існував на час ухвалення рішення.

Проте колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром стягнутих аліментів 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, оскільки судом першої інстанції не було враховано у повній мірі стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання сина.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , зміну судового рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом до стягнення розміру аліментів з 1/5 до 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.

Згідно з ч.1 п.2 ч.2 ч.6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від його сплати.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 605, 40 грн.

З огляду на часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та звільнення позивачки від сплати судового збору з урахуванням приписів ч.10 ст. 141 ЦПК України, 302.80 грн витрат слід компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року змінити, зменшивши визначений до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 з 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 302.80 гривни судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: