Номер провадження: 22-з/813/130/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді Сегеди С.М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Таварткіладзе Олександра Мезеновича, Погорєлової Світлани Олегівни, ОСОБА_2 у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлове об`єднання «Цементник», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання недійсним ордеру, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Середи І.В.,

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває вищевказана справа.

30.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про відвід суддів Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О., ОСОБА_2 у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів, заінтересованості у розгляді справи, а саме:

-втручання в автоматизований розподіл судових справ, що позбавляє апелянта права на справедливий й неупереджений суд, створений законом;

-в провадженні Одеського апеляційного суду перебували цивільні справи №523/11720/18 та №523/19130/16-ц, за участю ОСОБА_1 , під головуванням судді Погорєлової С.О., суддів ОСОБА_2, Таварткіладзе О.М., при розгляді яких на думку заявника, колегія суддів проявила певну упередженість, порушила основні принципи об`єктивного й суб`єктивного розгляду справ незалежним і безстороннім судом, створеним законом, не дослідила, не з`ясувала, та не встановила всі наявні в матеріалах справ докази, правові доводи, аргументи й обставини справ та показала свою певну заінтересованість на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОК «ЖО «Цементник» та інших зацікавлених осіб, у зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово подавала до суду заяви про відвід зазначених суддів.

Вищевказані обставини викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості колегії суддів під час здійснення правосуддя в розгляді даної справи, у зв`язку з чим та на підставі ст. 36 ЦПК України ОСОБА_1 просила відвести суддів Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О., ОСОБА_2 від розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2025 року заяву ОСОБА_1 в частині відводу судді ОСОБА_2, була залишена без розгляду, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 28.01.2025 року.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О. було визнано необґрунтованою. Справу передано до канцелярії апеляційного суду з метою визначення судді для вирішення питання про відвід (т.4, а.с.162-164).

Наступне судове засідання у справі призначено на 22.04.2025 року о 16 год.00 хв.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 року визначено суддю Одеського апеляційного суду Сегеду С.М. для вирішення питання про відвід суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. та 11.02.2025 року справу передано судді Сегеді С.М (т.4, а.с.173).

Дослідивши матеріали справи, вивчивши підстави заявленого відводу, вважаю, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За ч. 7 вищевказаної статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Згідно діючого процесуального законодавства, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового

засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім».

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше: йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге: слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення ЄСПЛ у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення ЕСПЛ від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland), рішення ЄСПЛ від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення ЄСПЛ «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 28 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 року по справі «Газета «Україна-центр» проти України (заява №16695/04).

З огляду на вищевикладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, довела на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проте, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Погорєлової С.О. та Таваткіладзе О.М. не свідчить про неупередженість або необ`єктивність суддів.

Так, у своїй заяві заявниця, зокрема зазначає, що апеляційним судом було здійснено втручання в автоматизований розподіл судових справ, що позбавляє її права на справедливий й неупереджений суд, створений законом.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1,3,11,13 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Несанкціоноване втручання в роботу Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та в автоматизований розподіл справ між суддями тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), розробляються Державною судовою адміністрацією України та затверджуються Вищою радою правосуддя після консультацій з Радою суддів України.

Згідно з пунктом 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (далі - Положення) повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках, визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

У разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів - членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді - члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи в порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення (пункт 2.3.25 Положення).

Згідно пункту 3.12.Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змінами та доповненнями), з метою належної організації роботи суду, забезпечення можливості проведення судових засідань, призначених на певний час, суддя - доповідач має право звернутись про заміну судді, визначеного автоматизованою системою не із числа суддів-членів складу постійно діючої колегії, у разі: якщо відповідне визначення відбулося під час перебування судді - члена складу в відпустці, на лікарняному, у відрядженні; змін у персональному складі колегії (формування нового складу); якщо відбулося внаслідок очевидних помилок в налаштуваннях автоматизованої системи діловодства суду при автоматизованому розподілі справ, що призвели до порушення порядку визначення судді для розгляду справи; визначення складу суду всупереч засадам формування постійно діючих колегій з технічних причин під час автоматичного розподілу справ, переданих від Апеляційного суду Одеської області.

Заміна судді здійснюється на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді - доповідача у справі з обґрунтуванням обставин, що зумовлюють заміну судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЦПК України персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2022 року було визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_5 , судді: Орловська Н.В., Пузанова Л.В. (3, а.с.64).

В подальшому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 року з підстав п. 3.8 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року (далі - Тимчасових засад), суддя Пузанова Л.В. була замінена на суддю Приходько Л.А. (т.3, а.с.68-69).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 55/0/15-23 від 16.02.2023 року суддю ОСОБА_5 звільнено у відставку з посади судді Херсонського апеляційного суду (відрядженої до Одеського апеляційного суду), що стало підставою для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Базіль Л.В., судді: Орловська Н.В., Приходько Л.А. (т.3, а.с.91).

В подальшому, рішенням Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30.05.2023 року (зі змінами, відповідно до рішення № 572/0/15-23 від 31.05.2023 року), достроково закінчено відрядження суддів Херсонського апеляційного суду Базіль Л.В., Орловської Н.В., Приходько Л.А., що стало підставою для здійснення повторних автоматизованих перерозподілів цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю ОСОБА_7, судді: Орловська Н.В., Приходько Л.А. (т.3, а.с.146).

В подальшому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року на підставі п. 3.9 Тимчасових засад судді Орловська Н.В., Приходько Л.А. були замінені на суддів Карташова О.Ю., Коновалову В.А. (т.3, а.с.148).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2518/0/15-24 від 20.08.2024 суддю ОСОБА_7 звільнено з посади судді Луганського апеляційного суду (відрядженої до Одеського апеляційного суду).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 року, цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Таварткіладзе О.М., судді: Карташов О.Ю., Коновалова В.А. (т.4, а.с.110).

В подальшому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 року на підставі п. 3.12. Тимчасових засад, судді Карташов О.Ю., Коновалова В.А. були замінені на постійно діючий склад колегії: судді ОСОБА_2, Погорєлова С.О. (т.4, а.с.112).

Зважаючи на те, що передача автоматизованою системою цивільної справи №523/14440/19 визначеному складу суду: Таварткіладзе О.М. (судді-доповідачу), суддям учасникам-колегії: Погорєловій С.О., Заїкіну А.П. відбулася з дотриманням вимог Положень та Тимчасових засад, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Погорєловій С.О. та Татарткіладзе О.М. відсутні.

Крім того, в заяві про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Одеського апеляційного суду перебували цивільні справи №523/11720/18 та №523/19130/16-ц, за участю ОСОБА_1 , під головуванням судді Погорєлової С.О., суддів ОСОБА_2, Таварткіладзе О.М., при розгляді яких на думку заявника, колегія суддів проявила певну упередженість, порушила основні принципи об`єктивного й суб`єктивного розгляду справ незалежним і безстороннім судом, створеним законом, не дослідила, не з`ясувала, не встановила всі наявні в матеріалах справ докази, правові доводи, аргументи й обставини справ та показала свою певну заінтересованість на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОК «ЖО «Цементник» та інших зацікавлених осіб, у зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово подавала до суду заяви про відвід зазначених суддів.

Разом з тим, відповідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також апеляційний суд роз`яснює, що у разі незгоди з судовим рішенням в рамках іншої справи, учасники справи мають право його оскаржити у встановленому законом порядку.

Інших підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М., в заяві не міститься.

Таким чином, враховуючи, що заявник не надала доказів на підтвердження доводів заяви, які б свідчили про наявність об`єктивних, дійсних обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, посилання заявника не знайшли свого підтвердження за матеріалами справи, та зводяться до припущень і є безпідставними, вважаю за необхідне відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України Одеський апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М.Сегеда