Справа № 697/2393/24
Провадження № 2-з/697/3/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Васяновича В`ячеслава Валерійовича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя.

12.02.2025 представник позивача адвокат Васянович В.В. звернувся до Канівського міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов та накласти арешт на автомобіль Fiat Scudo, р.н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , грошові кошти, розміщені на ім`я ОСОБА_2 в АТ «КОМІНБАНК» згідно договору банківського вкладу «Максимальний дохід» № 12223/9082333/120 від 04.07.2023 у сумі 12500 доларів США із відсотками по рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 , накласти арешт на грошові кошти в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та майно, яке належить ОСОБА_2 .

Вимоги мотивує тим, що предметом спору є факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя. Враховуючи, що автомобіль та грошовий вклад придбані як за час спільного проживання так і за час шлюбу подружжя, тому належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Оскільки все майно належить відповідачу, це не обмежує його можливостей самостійно розпоряджатися ним на власний розсуд. Оскільки між сторонами виник спір щодо стягнення коштів, пов`язаний із невиконанням договірних зобов`язань, позивач просить забезпечити позов та навкласти арешт на грошові кошти відповідача в усіх банківських установах.

Вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову вважаю, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

найменування суду, до якого подається заява;

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з ч.8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та обгрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення, про застосування якого просить заявник, як це передбачене п.п. 4, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт на автомобіль та всі грошові кошти та майно відповідача.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту частини третьої статті 150 ЦПК вбачається, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4, 7 ст.151 ЦПК, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з цим, зазначена заява не містить відомостей про суми всіх грошових коштів та конкретне майно відповідача, на які може бути накладено арешт, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, із заявленими позовними вимогами. Крім того, в заяві відсутні відомості, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно до ч.10 ст.153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, та не містить обгрунтування необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, про забезпечення якого просить заявник, з урахуванням положень ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву представника позивача адвоката Васянович В.В. про забезпечення позову, повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Васяновича В`ячеслава Валерійовича про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л . О . Колісник