Справа №464/287/25
пр № 2-с/464/55/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши заяву про скасування судового наказу,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про скасування судового наказу Сихівського районного суду м.Львова, з яким не погоджуються.

За результатами автоматизованого розподілу справу судову передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

21 січня 2025 року у цивільній справі № 464/287/25 у порядку наказного провадження Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Житловик-С» 896,94 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та 302,80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заву про його скасування (ч.1 ст.170 ЦПК України).

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року за № 14 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно із ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених у ст.170 ЦПК України.

Проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суддя дійшов висновку, що наявність заяви про скасування судового наказу свідчить про незгоду боржників з цим наказом, який у порядку ст.167 ЦПК України видано без судового засідання і повідомлення заявника і боржників, а отже про наявність спору. За імперативними нормами процесуального закону наслідком подання заяви про скасування судового наказу за відсутності підстав для її повернення є постановлення ухвали про скасування судового наказу.

Порушення прав стягувача не установлено, адже вправі звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, де здійснюватиметься перевірка та належна правова оцінка доводам боржників.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

Заяву задоволити.

Скасувати судовий наказ від 21 січня 2025 року, виданий Сихівським районним судом м.Львова по справі № 464/287/25 (пр. №2-н/464/260/25).

Роз`яснити стягувачу право звернення з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено та підписано 12 лютого 2025 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО