Справа № 645/4310/23
Провадження № 2-п/645/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Марочкіна Володимира Олександровича про перегляд заочного рішення суду від 27.10.2023 року у цивільній справі № 645/4310/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 року відповідачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Марочкіна В.О. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі від 27.10.2023 року, в якій зазначила, що випадково в кінці грудня 2024 року від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. їй стало відомо про наявність виконавчого провадження ВП № 76334173, відкритого на підставі виконавчого листа № 645/4310/23, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова від 07.10.2024 року у зв`язку з ухваленням заочного рішення від 27.10.2023 року у справі № 645/4310/23, провадження № 2/645/1831/23. Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/4310/23 не відповідає вимогам законності та ухвалено з порушенням норм матеріального права та недотримання процесуальних норм, незважаючи на дію принципа «jura novit curia» («суд знає закони»). По-перше, безпосередньо закон не надає працівникам юридичної особи повноваження на представництво свого роботодавця. З дати 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи у цивільному та інших видах судочинства можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Позивач не надав, а суд не перевірив Статут комунального підприємства» Харківські теплові мережі», положення Немишлянської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі», наказ про призначення на посаду юрисконсульта 1-ї категорії Маркевич Яни Сергіївни Немишлянської філії комунального підприємства» Харківські теплові мережі» та її повноваження ( права та обов`язок ) представляти інтереси комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в суді (діяти за правилами самопредставництва) та інше. Надана до суду довіреність від 30.12.2022 року на ім`я Маркевич Яни Сергіївни самостійно не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва, а тому відкриття судом 30.08.2023 року провадження у справі № 645/4310/23 відбулось поза межами законності.

Крім того, наданий Позивачем розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами правовідносин та наявності заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, за відсутності первинних документів на підтвердження розміру заборгованості ( ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність"). Даний розрахунок є документом, що створений виключно самим Позивачем та в інтересам самого себе, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він повинен бути складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає Позивач. Також, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Матеріали справи містять довідку про 3-х зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач, з невідомих причин самостійно відокремив Відповідачів, незважаючи на наявність інших зареєстрованих осіб ( ОСОБА_3 - є власником квартири), а суд за матеріалами цієї справи достеменно обізнаний про склад зареєстрованих осіб в кв. АДРЕСА_1 , але підтримав Позивача, при цьому судове рішення з невідомих причин не наводить жодного обґрунтування виключення особи ОСОБА_3 , з числа осіб, до якої повинні бути додатково заявлені вимоги про стягнення. Матеріали справи, як доказ зі сторони Позивача містять відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежів (опалення, підігрів води), при цьому звертаю увагу: позовні вимоги, з якими погодився суд викладені, як стягнення заборгованість за опалення та гарячу воду. Комунальне підприємство Харківські теплові мережі» підігрів води взагалі - не здійснює, а подає гарячу воду, а тому це різні речі. Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежів, які були надані Позивачем, вказують на споживача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її о/рахунок НОМЕР_1 , при цьому матеріали справи не містять жодного доказу, що за цим о/рахунком НОМЕР_1 обліковується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» повідомило, що по о/рахунку НОМЕР_2 , який належить іншій особі - ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_1 ) здійснюється нарахування за послуги з постачання теплової енергії та з послуги з постачання гарячої води, при цьому кількість осіб зазначено - 3 (три). Від комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на адвокатський запит від 26.12.2024 року надійшла довідка про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, яка підтверджує, що о/рахунок НОМЕР_2 , дійсно належить ОСОБА_3 . Суд ухвалюючи судове рішення вказані вище обставини не перевірив, до розгляду справи з невідомих причин не залучив особу, яка є власником кв. АДРЕСА_1 , а також особу, яка є володільцем о/рахунку НОМЕР_2 та щодо якої здійснюється нарахування за послуги комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Також суд з невідомих причин не перевірив наявність двох рахунків, відкритих комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», щодо надання послуг мешканцям квартири АДРЕСА_1 .

Також, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» у 2023 році висуває вимогу про стягнення грошових коштів за період з 01.07.2016 по 31.01.2022 року, відтак вимога до суду про стягнення за період з 01.07.2016 по 31.01.2019 взагалі здійснені за межами позовної давності, але суд вказану обставину залишив без належної судової оцінки, а за наслідками сума для стягнення повинна бути вже іншою, яка не стала предметом судового розгляду.

Крім того, до ОСОБА_1 відповідним порядком не направлялись, а відповідно остання не знала, у зв`язку з чим об`єктивно не змогла отримати, як копію позову комунального підприємства Харківські теплові мережі, так і судову повістку про виклик на дату 27.09.2023 року, так і судову повістку про виклик на дату 27.10.2023 року, так само і текст заочного рішення від 27.10.2023 року. Відсутність вручення ОСОБА_1 тексту позову разом з додатками, а також інших процесуальних документів суду, є порушенням та недотриманням судом процесуальних прав Відповідача під час розгляду даної судової справи, та є суттєвою перешкодою Відповідачу в реалізації його законних прав та інтересу, у тому числі в реалізації конституційного права на правову допомогу, а тому ОСОБА_1 обґрунтовано не знала та не могла знати про судову справу № 645/4310/23 з поважних (об`єктивних) причин, а відтак у незаконний спосіб була усунена від участі у справі та надання доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. В зв`язку із викладеним просила суд скасувати заочне рішення від 27.10.2023 року по справі № 645/4310/23 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з обов`язковим повідомленням сторін про час та дату судового засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято заяву та призначено її до розгляду в судове засідання з викликом сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи заявника про перегляд заочного рішення та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа № 645/4310/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року (суддя Шарко О.П.) позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (IBAN НОМЕР_3 ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01 липня 2016 року по 31 січня 2022 року у розмірі 62257 грн. 67 коп. (шістдесят дві тисячі двісті п`ятдесят сім гривень шістдесят сім копійок). Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (IBAN НОМЕР_3 ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) судовий збір у розмірі 1342 грн. 00 (тисяча триста сорок дві гривні) з кожного.

Судом направлялась судова повістка про виклик до суду, копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , за місцем реєстрації їх місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 в судове засідання призначене на 27.09.2023, яка повернулась до суду з причиною повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Судом направлялась судова повістка про виклик до суду відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , за місцем реєстрації їх місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 в судове засідання призначене на 18.10.2023, яка повернулась до суду з причиною повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Копія рішення Фрунзенського районного суду м. Харкові від 27.10.2023 направлена відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , за місцем реєстрації їх місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , яке було повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному чи спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 2 статті 131 ЦПК України встановлено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження вважається врученням судової повістки цій особі, а за правилами п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України, відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження вважається врученням судового рішення цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученим судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Подібного правового висновку дійшов КЦС в складі ВС у постанові від 30.11.2022 року у справі 760/25978/13-ц.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що Суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 288 ЦПК України та Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. повинно існувати одночасно дві обставини, зазначені в цій статті для скасування заочного рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, при зверненні до суду надано розрахунок з детальним описом нарахувань за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, стороною відповідача свого розрахунку по нарахованій сумі заборгованості до заяви про перегляд заочного рішення не надано.

Також, необхідно зазначити, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати за які у останніх і виникла заборгованість перед позивачем. Крім того, суд зауважує, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Доказів того, що представник позивача не мав повноважень на представництво позивача в суді представником ОСОБА_1 адвокатом Марочкіним В.О. суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позов з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися завчасно, належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою їх зареєстрованого місця проживання, що підтверджують рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, які були повернуті до суду з різних причин.

Така кореспонденція має вважатись отриманою відповідачем в день її надходження до відділення, що обслуговує будинок за цією адресою незалежно від того чи з`явився відповідач особисто та не залежно від причин неотримання вказаного листа особисто. Таким чином поштовий документ, який повернувся з відміткою «за закінченням строку зберігання» «адресат відсутній», має сприйматися достатнім доказом того, що відповідач був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи.

З`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів відповідач ОСОБА_1 та її представник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надали.

Із заяви відповідачки не вбачається одночасна наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення по справі слід відмовити.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення по справі від 13.02.2020 по цивільні справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 13.02.2025 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва