Єдиний унікальний номер 722/2278/24
Номер провадження 2/722/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача ОСОБА_2 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права на спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаною вище позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останнього, за заявою позивача приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Ганчуком В.В. була відкрита спадкова справа за №25/2023. Згідно довідки про коло спадкоємців від 17.04.2024 року №65/02-14, позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом на все майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обсяг спадкового майна зокрема серед іншого складається із майнових прав засновника фермерського господарства «Галичанка» (). 29.07.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Гапчука В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме на частку у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства «Галичанка», яке знаходиться за адресою: вул.Довженка 1, с.Ломачинці, Дністровський р-н, Чернівецька область.

Постановою приватного нотаріуса Гапчука В.В. від 29.07.2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на частку у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства «Галичанка» (код ). Підставою відмови у видачі вище вказаного свідоцтва являється те, що на момент смерті спадкодавця, останнім не було сформовано статутного (складеного) капіталу, а його розмір відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 19.07.2023 року становить 0,00 грн. Участь померлого у даному фермерському господарстві не виражена відсотковою часткою у статутному капіталі та також становить 0,00 грн. Тобто, відмова мотивована тим, що оскільки ФГ «Галичанка» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, а тому його спадкування є неможливим. З такими висновками приватного нотаріуса позивач не погоджується, вважає що приватним нотаріусом помилково встановлена наявність підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника ФГ «Галичанка» з огляду на наступне.

Правовідносини щодо спадкування фермерського господарства врегульовані Статутом ФГ «Галичанка», Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Податковим Кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство», Законом України «Про нотаріат». Пунктом 1.1 Статуту ФГ «Галичанка» зареєстрованого 19.07.2007 року за №5000166, визначено, що фермерське господарство створено у відповідності з чинним (діючим) законодавством України громадянином ОСОБА_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Сокирянським РВ УМВС України 17.01.1997 року, що проживає в селі Ломачинці, Сокирянського р-ну, Чернівецької області, надалі засновником. Головою фермерського господарства є його засновник (п.1.2. Статуту).

Враховуючи наведене, спадкоємці спадкують лише права та обов`язки фізичної особи - спадкодавця, а не юридичної особи, якою є фермерське господарство. Спадкодавець ОСОБА_3 був єдиним засновником фермерського господарства, проте позивач, як спадкоємець, бажає продовжити діяльність ФГ «Галичанка». Фермерське господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності. Також до часу смерті ОСОБА_3 , господарство функціонувало, надавало у контролюючі органи фінансові звіти про свою діяльність, звіти про витрати на виробництво сільськогосподарської продукції тощо. Однак, з часу смерті засновника ФГ «Галичанка», дане підприємство втратило можливість повноцінно функціонувати та здійснювати свою господарську діяльність, оскільки станом на сьогодні відсутній керівник господарства, який міг би на законодавчому рівні очолити господарство. Нормами ст.36 Закону «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом.

Аналогічні приписи передбачені і в роздані 9 Статуту ФГ «Галичанка», а саме: «Рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається: п. «б» у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку встановленому законом». Крім цього, абзацом 5 розділу 8 Статуту ФГ «Галичанка» визначено, що уразі смерті громадянина, який вів фермерське господарство, право на володіння земельною ділянкою передається одному із спадкоємців. При цьому перевага у спадкуванні права володіння земельною ділянкою надається одному з членів господарства - одному з подружжя, родичів які проживали і вели разом із спадкоємцем господарство.

Позивачем, як спадкоємцем ОСОБА_3 , було прийнято рішення продовжувати діяльність ФГ «Галичанка», та подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини, до складу якої входять майнові права засновника ОСОБА_3 на фермерське господарство «Галичанка». Тобто, станом на сьогодні ФГ «Галичанка» є діючим підприємством, воно не ліквідоване, не припинене та не реорганізоване. На час утворення ФГ «Галичанка» його складений капітал становив 0,00 грн., оскільки діючим на той час законодавством України не вимагалось утворення вартості складеного (статутного) капіталу господарства. Таким чином, позивач як спадкоємець першої черги спадкування за законом, не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника ФГ «Галичанка», а тому змушений звернутись за захистом своїх нрав до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Галичанка», які пов`язані із зміною засновників вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_3 . Як вже зазначалось вище, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді майнових прав засновника Фермерського господарства «Галичанка», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підириємців та громадських формувань.

Позивач прийняв спадщину шляхом звернення із заявою до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Гапчука В.В. про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Гапчука В.В. від 29.07.2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , а саме на частку у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства «Галичанка» (). У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника ОСОБА_3 на ФГ «Галичанка», позивач звертається з даною позовною заявою до суду. На час відкриття спадщини ОСОБА_3 був засновником та головою фермерського господарства «Галичанка», створеного у 1993 році, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ФГ «Галичанка» та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.01.2022 року №81.

Оскільки права засновника фермерського господарства «Галичина» є майновими правами, то в силу приписів ст.ст. 177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на вищенаведене, представник позивача просить визнати за позивачем - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право на майнові права засновника фермерського господарства «Галичанка» (, місце реєстрації: вул. Довженка 1, с. Ломачинці, Дністровський р-н, Чернівецька область) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024 року дана позовна заява передана до провадження судді Суського О.І.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, натомість звернувся до суду з заявою про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності на розсуд суду за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 18.05.2005 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та картки платника податків, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 30.12.2022 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підтверджується той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Ломачинці, Дністровського району, Чернівецької області.

Згідно копії довідки №65/02-14 від 17.04.2024 року виданої приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.В. про коло спадкоємців, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом на все майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витягом зі Спадкового реєстру №71591845 від 23.02.2023 року, встановлено, що спадкова справа в реєстрі №70310677, а у нотаріуса - №25/2023 заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В своїй Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає, щона момент смерті спадкодавця статутний та складений капітал не сформований та його розмір відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 19.07.2023 року становить 0,00 грн. Участь померлого у даному фермерському господарстві не виражена відсотковою часткою у статутному капіталі та також становить 0,00 грн., також заявлена спадкоємцем вищезазначена земельна ділянка, яка надана спадкодавцю на праві постійного користування землею, цільове призначення якої для ведення селянського (фермерського господарства), що посвідчується державним актом серії І-ЧВ №000749, який виданий Сокирянською районною радою народних депутатів Чернівецької області, не була виділена в натурі, їй не було присвоєно кадастрового номера, не була передана до складеного капіталу та не здійснено державної реєстрації як майна ФГ «Галичанка», а також роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно копії спадкової справи №25/2023, заведеної у приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.В. 28 грудня 2022 року після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом після його смерті є син ОСОБА_1 , який спадщину прийняв шляхом подання відповідної заяви в шестимісячний строк, яку нотаріусом прийнято та 23 лютого 2023 року зареєстровано в книзі спадкових справ за №73. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджено.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити .

Данні обставини також підтверджуються і іншими матеріалами справи: копією Статуту фермерського господарства «Галичанка», копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №651834, копіями звітів про витрати на виробництво продукції (робіт, послуг) сільського господарства та фінансовими звітами.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про фермерське господарство», головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Згідно ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні паперф, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно: набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Отже, виходячи зі змісту ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», понаття «майно фермерського господарства» та «складений капітал» є тотожними.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.

Стаття 191 ЦК України визначає, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до положень ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України N 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування", вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про фермерське господарство".

Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника фермерського господарства є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту господарства, які пов`язані із зміною засновника вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_3 .

Згідно норм ст.1219 ЦК України, майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах.

Оскільки права засновника є майновими правами, то в силу приписів ст. ст. 177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Аналогічна позиція міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 червня 2020 року у справі N 179/1043/16-ц (провадження N 14- 63цс20), в якій зазначено, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена).

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування не заявлені.

Керуючись ст. ст. 19; 77; 200; 247; 258; 263; 268; 273; 354 ЦПК України, ст. ст. 1217; 1218; 1220; 1223; 1261; 1268 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права на спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , право на майнові права засновника фермерського господарства «Галичанка» (, місце реєстрації: вул.Довженка 1, с.Ломачинці, Дністровського району, Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: