Провадження № 2/686/1221/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.02.2025

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Поданий позов обгрунтовує тим, що він є інвалідом ІІІ групи, і 12.03.2021 року з його поточного рахунку у АТ КБ «Приватбанк» було здійснено платіж у сумі 130707,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_2 НОМЕР_1 в АТ «Оксі Банк» за призначенням платежу «для поповнення рахунку, ОСОБА_2 , НОМЕР_2 ». Наведені обставини підтверджуються платіжною інструкцією від 12.03.2021 «0.0.,1, код документа 9226-2606-6535-4257.

Сплата вказаної суми коштів відбулась з підстав надання ним фінансових послуг компанії «Trust Macguarie Capital стосовно заробітку по продажу акцій.

Скориставшись незадовільним його психофізичним станом та некомпетентністю з питань фінансів та інвестицій, тому зокрема у березні 2021 менеджер компанії запропонував поповнити його торговий рахунок на суму близько 130 000 грн. При цьому менеджер пояснив йому що ОСОБА_2 є авторизованим представником компанії в Україні на здійснення платіжних операцій з прийняття інвестицій від громадян. Від імені цієї «організації» на території України не виступає жоден легітимний суб`єкт господарської діяльності.

Пізніше йому стало відомо, що фінансової організації з назвою компанії «Trust Macguarie Capital офіційно не існує ані в Україні, ані за кордоном.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець з 06.07.2017.

Відтак на його думку, належним способом захисту його порушених прав він вважає застосування наслідків недійсності правочину (здійсненого з використанням нечесної підприємницької практики) у вигляді стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь коштів у сумі 130 707.00 гри.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку розмір інфляційних втрат за період з 13.03.2021 по 31.07.2024 становить 64 241.17 грн. та три проценти річних за 1237 днів в сумі 13 282.89 грн.

У зв`язку з описаними подіями він переніс сильне душевне потрясіння - як власне через втрату коштів, так і через усвідомлення непорядності, недобросовісності дій відповідача, що було для нього неочікуваним і не вкладалося у його світогляд. Його постійно турбували пригнічений настрій, нервозність, порушення сну, головний біль, шум у голові, коливання артеріального тиску, перебої в роботі серця. Переслідували нав`язливі спогади про події, пов`язані із втратою коштів. Внаслідок недобросовісних дій відповідача він втратив відчуття довіри до людей, у нього з`явилися непритаманні йому раніше підозріливість, повсякчасне очікування недобросовісних вчинків від оточуючих. Це вплинуло на його особисті та сімейні стосунки, йому стало важко виконувати звичайні повсякденні справи, він віддалився від близьких та від суспільного життя. На період описуваних подій я був інвалідом третьої групи, мав стійку неврологічну та психічну патологію, пов`язану з наслідками важкої черепно-мозкової травми. А тому, з урахуванням принципу справедливості та розумності, він просить стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 65 353.50 грн.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзиву на позов не подав.

Суд, перевіривши доводи заявника, викладені у позовній заяві, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом об`єктивно встановлено, що згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання.

Відповідно до платіжної інструкції за № 0.0..1 від 12.03.2021 платником ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено платіж у сумі 130 707.00 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця ОСОБА_2 НОМЕР_4 перераховано 130 707,00 грн. з призначенням платежу поповнення рахунку.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець 06.02.2017. В реєстраційних даних ФОП ОСОБА_2 зазначені наступні види діяльності: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.40 торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них; 46.9063.12 веб-портали; 63-99 - надання інших інформаційних послуг.

Позивач вважає, що він є споживачем послуг відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між ним та відповідачем договірних відносин, чи відносин як споживача та виконавця (надавача послуг), які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Частиною 1 статтею 626 ЦК України передбачено - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності правових чи договірних підстав для отримання від позивача грошових коштів.

У зв`язку з чим, суд приходить о висновку, що до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосувати положення ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи вищевикладене суд, вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача 130 707,00 гривень 00 копійок безпідставно набутих коштів.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача розмір інфляційних втрат за період з 13.03.2021 по 31.07.2024 становить 64 241,17 грн., три проценти річних в сумі 13 282,89 грн.. Вказаний розрахунок хоча не спростований відповідачем, однак сума трьох відсотків річних вирахувана невірно.

Тому, за таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 64 241,17 грн. та три відсотки річних внаслідок невиконання грошового зобов`язання в сумі 13 278.00 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує як характер моральних страждань позивача, так і їх тривалість та вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн., такий розмір є необхідним та достатнім для покриття завданої шкоди, і відповідатиме засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що настали для позивача, який зазнав моральних страждань внаслідок невиконання своїх зобов`язань щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів відповідачем, та у зв`язку із цим необхідністю вживання заходів для відновлення порушених прав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави гривень 2 087.3 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4,5,7,12,13,76,77,80,81,89,141,259,263-265,268,279, 289, 354 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 130707,00 гривень, інфляційні втрати в сумі 64 241.17 грн. та три проценти річних в сумі 13 278,00 та 500 гривень заподіяної моральної шкоди

У задоволенні решти позовних відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2 087.3 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його тексту.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення Хмельницькому апеляційному суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Хмельницькому апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 10.02.2025 року.

Суддя: