Ухвала

Іменем України

04 лютого 2025 року

м. Київ

справа №824/165/24

провадження №22-ск/824/11/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф., за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини"

про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року

в арбітражній справі №19/2024 за позовом INDUSTRIAL FIELDS LIMITED

до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини"

про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3% річних, збитків від зростання індексу інфляції

У С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року заявник - Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (далі - АТ "Українські енергетичні машини", Товариство) звернувся із заявою, в якій просить скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року у справі №19/2024 з тих підстав, що рішення міжнародного комерційного арбітражу суперечить публічному порядку України.

Заявник вказував, що порушення публічного порядку полягає в тому, що оспорюваним рішенням арбітражного суду зобов'язано АТ "Українські енергетичні машини" сплатити кошти на користь позивача у валюті країни-агресора під час дії воєнного стану; після ухвалення 27.09.2024 арбітражним судом оспорюваного рішення АТ "Українські енергетичні машини" стало відомо про наявність російського громадянства у кінцевого бенефіціара позивача - ОСОБА_1 , у зв'язку з отриманням відповіді Управління СБУ в Харківській області від 16.10.2024.

Також посилався на те, що після ухвалення оспорюваного рішення арбітражним судом заявнику стало відомо про навність Аудиторського звіту від 12.05.2017 про результати державного фінансового аудиту діяльності ДП "Завод "Електроважмаш" за період діяльності з 01.09.2015 по 31.01.2017. Зміст цього Аудиторського звіту вказує на те, що кошти, які арбітражний суд зобов'язав сплатити АТ "Українські енергетичні машини" спрямовані через позивача - INDUSTRIAL FIELDS LIMITED, як посередника, російському резиденту, безпосередньо пов'язаного з російською агресією проти України в якості виробника продукції подвійного призначення, що використовується у даній агресі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2025 року відкрито провадження за заявою та призначено до розгляду в судове засідання на 04 лютого 2025 року.

В ухвалі від 10.01.2025, відповідно до вимог ч. 6 ст. 455 ЦПК України, зобов'язано заявника до початку судового розгляду заяви надати оспорюване рішення міжнародного комерційного арбітражу, засвідчене головою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

03 лютого 2025 року від компанії INDUSTRIAL FIELDS LIMITED надійшли заперечення на заяву АТ "Українські енергетичні машини" про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

В обґрунтування заперечень компанія посилалася на те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами, що оспорюване рішення МКАС при ТПП України від 27.09.2024 суперечить публічному порядку України, а наведені в заві про скасування рішення аргументи фактично є спробою здійснити перегляд рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті, тоді як національний суд не наділений такими повноваженнями.

04 лютого 2025 року до початку судового розгляду представник заявника - Бакулін А. С. надав оспорюване рішення міжнародного комерційного арбітражу від 27.09.2024, засвідчене головою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Представник заявника - Бакулін А. С. в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник Компанії INDUSTRIAL FIELDS LIMITED - Приянчук І. В. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, просив відмовити. Доводив, що INDUSTRIAL FIELDS LIMITED є британською компанією і її власник є громадянином Великої Британії.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників сторін арбітражного розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в з задоволенні заяви, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2020 року між Державним підприємством "Завод "ЕЛЕКРОВАЖМАШ", правонаступником якого є заявник АТ "Українські енергетичні машини" (м. Харків, Україна), та INDUSTRIAL FIELDS LIMITED (м. Лондон, Об'єднане Королівство) укладено Контракт на поставку продукції №238-16/775-ВК (а. с. 166-178).

Контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 в частині гарантійних зобов'язань - до закінчення терміну гарантії, а у фінансових зобов'язаннях - до повного виконання зобов'язань (п. 13.1).

Відповідно до Розділу 11 Контракту №238-16/775-ВК від 07.04.2020, всі спори, розбіжності, які можуть виникнути ході виконання цього Контракту, або у зв'язку з ним, сторони домовилися вирішувати шляхом переговорів. Сторони домовилися, що досудовий розгляд спорів є обов'язковим. В разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів вони підлягають вирішенню в міжнародному комерційному арбітражному суді при ТПП України із застосуванням матеріального права України і його регламенту одноособовим суддею.

В січні 2024 року компанія INDUSTRIAL FIELDS LIMITED звернулася до МКАС при ТПП України з позовом до АТ "Українські енергетичні машини" про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, пені, 3% річних, інфляційних втрат, а також витрат по сплаті арбітражного збору та на професійну правничу допомогу.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року у справі №19/2024 позов задоволено частково та стягнуто з АТ "Українські енергетичні машини" на користь Компанії INDUSTRIAL FIELDS LIMITED 15 430 835,47 російських рублів заборгованості за поставлену продукцію, 154 308,32 російських рублів пені, 944 759, 42 російських рублів - 3% річних, а всього 16 529 903,21 російських рублів, а також 6 198,68 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Порядок оскарження рішень міжнародних комерційних арбітражів встановлено Розділом VIII ЦПК України.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Згідно з частинами першою, другою статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу передбачені також частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) хоча б однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України.

Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Аналіз положень статті 459 ЦПК України та статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 лютого 2023 у справі №824/47/22.

Звертаючись до суду із заявою про скасування рішення арбітражного суду, заявник вважав, що воно порушує публічний порядок України, що згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК Україниє підставою для його скасування.

Вказані доводи заявника не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України. Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно, рішення МКАС при ТПП України також підлягають оцінці судом на предмет порушення публічного порядку України.

У таких висновках Верховний Суд керується тим, що публічний порядок України може бути порушено таким рішенням міжнародного комерційного арбітражного суду, під час постановлення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист. До таких порушень належать невідповідність рішення арбітражу виключній компетенції державного суду на вирішення такого спору або існує рішення національного суду у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, що і спір, який розглядається арбітражним судом.

Порушення публічного порядку матиме місце також у тих випадках, коли рішенням арбітражного суду порушено:

1. Засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права, у першу чергу конституційні, основи правопорядку в Україні, а також основні засади цивільного права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.

2. Загальноприйняті принципи моралі, законні інтереси осіб, суспільства та держави.

3. Основоположні принципи та норми міжнародного права, у тому числі міжнародно-правові стандарти прав людини.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30 березня 2023 року у справі №824/50/22 та в постанові від 23 січня 2025 року у справі №824/134/24.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що заявник не надав до суду доказів на підтвердження того, що оскаржуване арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності Держави Україна або таке рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці Держави Україна.

Обставини, встановлені оскаржуваним рішенням МКАС при ТПП України, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ Держави Україна, рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та виключно стосовно боржника, як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує доводи заяви у цій частині.

Щодо доводів заявника про сплату коштів на користь позивача в російських рублях, суд зазначає наступне.

Валютою платежу та валютою контракту є рублі РФ.

Однак, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, яка розпочалася 24.02.2022, Правлінням Національного банку України була прийнята Постанова №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», п.17 якої встановлено:

Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: з використанням російських рублів та білоруських рублів; учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована постійно проживає) в РФ або в РБ.

При цьому, сама по собі Постанова Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зокрема її п.17) та будь-який інший чинний нормативний акт не анулює заборгованість, номіновану в російських та білоруських рублях, а лише (на час дії даної Постанови) унеможливлює валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів (в т.ч. перерахування коштів в даних валютах).

Матеріальне право України (зокрема, ст. 193, 265 Цивільного кодексу України, ст. 526, 530, 599, 629, 712 Господарського кодексу України, ст. 30, 33, 35, 53, 59 Конвенції ООП про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року (далі Конвенція), яка набрала чинності для України 01 лютого 1991 року) встановлюють однозначний імперативний обов`язок покупця оплатити отриману продукцію на умовах договору (в т.ч. зовнішньоекономічного контракту). Також обов`язок Покупця оплатити отриману продукцію зазначений в п.3.1., .3.2. Контракту.

Таким чином, стягнення рішенням МКАС при ТПП України з АТ "Українські енергетичні машини" заборгованості, номінованої у російських рублях за поставлений товар, не свідчить про те, що таке рішення арбітражного суду суперечить публічному порядку України.

Посилання заявника щодо можливого перерахування компанією INDUSTRIAL FIELDS LIMITED будь-яких коштів на рахунки ПАТ "Новолипецький металургійний комбінат" базується виключно на припущеннях заявника, тоді як згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А відтак такі доводи не можуть свідчити про те, що оспорюване рішення міжнародного комерційного арбітражу суперечить публічному порядку України.

Доводи представника INDUSTRIAL FIELDS LIMITED Приянчука І. В. про те, що дана компанія є британською і її власник є громадянином Великої Британії представником боржника не спростовано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування оспорюваного рішення арбітражного суду у зв`язку з порушенням публічного порядку України.

Доводи заявника, що оспорюване арбітражне рішення порушує публічний порядок України фактично зводяться до незгоди з правильністю застосування норм матеріального права, переоцінки доказів та до перегляду арбітражного спору по суті, що процесуально є неприпустимим для національного суду. Крім того, доводи заявника свідчать про власне розуміння ним положень чинного законодавства, щодо визначення поняття - порушенням публічного порядку України, що не може бути підставою для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Також, будь-яка оцінка судом обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були подані сторонами арбітражного розгляду, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та порушення принципу юридичної визначеності судового рішення.

Підсумовуючи викладене, суд визнає недоведеною підставу для скасування рішення арбітражного суду у зв`язку з порушенням публічного порядку України.

З огляду на те, що заявником не наведено, а судом не встановлено підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року у арбітражній справі №19/2024, в задоволенні заяви АТ "Українські енергетичні машини" слід відмовити.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого заявником судового збору за подання заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу не проводиться згідно із статтею 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 259, 268, 454, 457, 459, 460ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 вересня 2024 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Київський апеляційний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2025 року.

Суддя О. Ф. Мазурик