ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 383/91/22

провадження № 22-ц/4809/288/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури,

відповідач Кетрисанівська сільська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року у складі головуючого судді Бондаренка В. В.

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання недійним рішення, скасування державної реєстрації, припинення речового права та встановлення порядку виконання рішення.

Ухвалою Бобринецького районного суду від 28 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах держави до Кетрисанівської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення, скасування державної реєстрації, припинення речового права та встановлення порядку виконання рішення.

Призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2022 року.

Задоволено заяву представника третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 адвоката Пономарьова О. В. про виклик свідків та про зобов`язання надати для огляду документи.

На розгляд справи по суті викликано свідків, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду (а.с.235-237 том 1).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року накладено, зокрема на ОСОБА_3 штраф в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що свідки, зокрема ОСОБА_3 неодноразово викликались в судові засідання, однак до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, та не повідомили про причини неприбуття.

Внаслідок недобросовісної бездіяльності свідків суд позбавлений можливості провести розгляд справи у визначений законом строк. Така бездіяльність судом розцінена як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, що спрямоване на затягування розгляду справи та фактично унеможливлює здійснення судом своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Свідок ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Яна Романівна, подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року в частині накладення штрафу на ОСОБА_3 в сумі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_3 не було відомо про існування ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 у справі №383/91/22, якою відносно нього було накладено штраф у розмірі 2684,00 гривень.

Так, 18.10.2024 на поштову адресу ОСОБА_3 надійшло поштове відправлення від Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У даному поштовому відправленні містилася постанова про відкритгя виконавчого провадження №76290083 від 14.10.2024, де боржником є саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою відкриття виконавчого провадження відповідно до даної постанови є заява начальника управління Григорія Дрока про примусове виконання ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 у справі №383/91/22 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу (як засіб процесуального примусу) в розмірі 2 684,00 гривень. Вказує, що разом з цією постановою в рамках виконавчого провадження №76290083, йому надіслано постанову про стягнення виконавчого збору від 14.10.2024 в сумі 268,40 гривень та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.10.2024 в сумі 318 гривень.

Після того, як на адресу проживання ОСОБА_3 надійшло поштове відправлення із вказаними постановами, представник останнього - адвокат Бойко Я. Р. 29.10.2024 звернулася з клопотанням до Бобринецького відділу ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі ВП №76290083 від 14.10.2024 та з ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023 у справі №383/91/22.

Зазначає, що ОСОБА_3 не було відомо про існування оскарженої ухвали суду, судові повістки він не отримував, оскільки перебуває в складі ЗСУ та бере безпосередню участь в бойових діях.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву чи заперечень на апеляційну скаргу подано не було, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині накладення штрафу на ОСОБА_3 скасуванню.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з частиною 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процессу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі статтею 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно до статті 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до ст.65 ЦПК України свідок є учасником судового процесу.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомо будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Згідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка телефонограмою, телефоном, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Застосовуючи, зокрема до ОСОБА_3 захід процесуального примусу у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що свідок ОСОБА_3 неодноразово викликався в судові засідання, однак до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, та не повідомив суд про причини неприбуття. Крім того, суд вказав, що внаслідок недобросовісної бездіяльності свідків суд позбавлений можливості провести розгляд справи, у визначений законом строк. Така бездіяльність судом розцінена як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, що спрямоване на затягування розгляду справи та фактично унеможливлює здійснення судом своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Ухвалою Бобринецького районного суду від 28 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах держави до Кетрисанівської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення, скасування державної реєстрації, припинення речового права та встановлення порядку виконання рішення.

Призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2022 року.

Задоволено заяву представника третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 адвоката Пономарьова О.В. про виклик свідків та про зобов`язання надати для огляду документи.

На розгляд справи по суті викликано свідків, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.235-237 том 1).

На адресу ОСОБА_3 судом були надіслані судові повістки про виклик в судові засідання в даній справі, призначені на 19.09.2022, 20.10.2022, 21.11.2022, 05.01.2023, 22.02.2023, 25.05.2023, 07.08.2023, 19.12.2023.

Проте, матеріали справи не містять доказів про належне вручення ОСОБА_3 цих судових повісток .

В апеляційній скарзі представником ОСОБА_3 зазначено, що останній проходить військову службу у складі ЗСУ, на підтвердження чого додано відповідні довідки та копію військового квитка серії НОМЕР_1 .

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 09 березня 2022 року призваний у Збройні Сили України по мобілізації на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/22.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 , виданої 08 квітня 2022 року за №1203, старший солдат ОСОБА_3 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 10 березня 2022 року по теперішній час.

Згідно довідки Ф. 5, виданої 27 січня 2024 року за №9 Військовою частиною НОМЕР_3 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_3 з 07 жовтня 2023 року по теперішній час.

Ці обставини вказують на об`єктивні причини, з яких ОСОБА_3 не отримані судові повістки, і стали перешкодою для його прибуття в судові засідання до суду першої інстанції для допиту як свідка

З урахуванням викладеного, за відсутності у матеріалах справи відомостей про належне повідомлення ОСОБА_3 про необхіжність прибуття в судові засідання для його допиту як свідка, а також наявність відповідних доказів про проходження останнім військової служби у Збройних Силах України з 09 березня 2022 року та до цього часу, є підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду в частині накладення на ОСОБА_3 штрафу в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684, 00 грн за її безпідставністю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував вимоги процесуального закону щодо застосування заходів процесуального примусу при постановленні оскаржуваної ухвали, тому ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року, в частині накладення штрафу в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684, 00 грн, на ОСОБА_3 підлягає скасуванню за її безпідставністю.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року, в частині накладення штрафу в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684, 00 грн, на ОСОБА_3 скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 12.02.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко