Провадження № 2/592/1020/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Соляник Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача АТ «КБ «Приват банк» Захарова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», треті особи ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення заборгованості,

встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», треті особи ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк».

Представник позивача заперечувала проти закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача АТ «КБ «Приват банк» вважав за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог до АТ «КБ «Приват банк», оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» (далі - позивач) звернулося до суду із зазначеною позовною заявою до АТ «КБ «Приват банк» та ОСОБА_2 , в якій просить: стягнути солідарно з АТ «КБ «Приват банк» та ОСОБА_2 заборгованість за використану електричну енергію за період з 01.01.2029 по 12.12.2023 в розмірі 9530,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тобто по 1211,20 грн. з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі суб`єктного складу сторін.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18, від 14 квітня 2020 року у справі № 295/5047/18.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як випливає зі змісту позовної заяви у даній справі предметом спору є стягнення заборгованості, тобто має місце майновий спір між двома юридичними особами, а саме ТОВ «Енера Суми» та АТ «КБ «Приват банк».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, характер спірних правовідносин, предмет спору, та те, що позивач та відповідач АТ «КБ «Приват банк», як сторона основного зобов`язання, є юридичними особами, суд приходить до висновку, що правовідносини, за захистом яких звернувся позивач до суду, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому, наявні підстави для закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», треті особи ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення заборгованост в частині позовних вимог до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк».

Роз`яснити позивачу право звернутися з позовом у порядку господарського судочинства, оскільки розгляд даної справи відноситься до компетенції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 260, 263, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», треті особи ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Українська залізниця» про стягнення заборгованості закрити в частині позовних вимог до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литовченко