Справа № 638/9797/24
Провадження № 2/638/1082/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря - Луценко Д. О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Савіна О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харковав порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» про стягнення орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_3 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» про стягнення орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки, в якому просить:

-розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0152 площею 8,1337 гектарів, укладений 25 листопада 2013 року між ОСОБА_4 , та орендарем, Товариством з обмеженою відповідальн «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєтрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 3779651 від 25 листопада 2013 року;

-розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0399 площею 6,3483 гектарів, укладений 16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 7067951 від 16 вересня 2014 року;

-розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0400 площею 1,8956 гектарів, укладений 16 вересня 2014 року між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 7066825 від 16 вересня 2014 року;

-стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , орендну плату за 2022 рік в розмірі 25 331,13 гривень, орендну плату за 2023 рік в розмірі 23 139,00 гривень, пеню в розмірі 12 109,46 гривень, інфляційні втрати в розмірі 2 124,40 гривень, три відсотки річних 1 395,79 гривень, всього 64 099,78 гривень;

-стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по оплаті правової допомоги в сумі 25 000,00 гривень;

-стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником земельних ділянок та стороною за договорами оренди. Так, позивач є власником земельної ділянки кадастровий № :04:000:0152 площею 8,1337 гектарів, розташованої на території Оскільської сільської ради (раніше територія Вірнопільської сільської ради) Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 жовтня 2023 року. Між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_4 та ТОВ «СД-АГРО» укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки від 25 листопада 2013 року (далі Договір 1). Також, позивач є власником земельної ділянки кадастровий № :04:000:0399 площею 6,3483 гектарів, розташованої на території Оскільської сільської ради (колишня територія Вірнопільської сільської ради) Ізюмського району Харківської області, що підтверджується договором міни земельних ділянок від 04 жовтня 2018 року. Між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО» укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки від 16 вересня 2014 року та додаткова угода до договору оренди від 29 січня 2018 року (далі Договір 2). Також, позивач є власником земельної ділянки кадастровий № :04:000:0400 площею 1,8956 гектарів, розташованої на території Оскільської сільської ради (колишня територія Вірнопільської сільської ради) Ізюмського району Харківської області, що підтверджується договором міни земельних ділянок від 04 жовтня 2018 року. Між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО» укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки від 16 вересня 2014 року та додаткова угода до договору оренди від 29 січня 2018 року. (далі Договір 3). Для виконання умов договорів оренди орендодавцем були надані банківські реквізити для перерахування орендної плати. Зобов?язання щодо нарахування та виплати орендної плати, сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету за 2021 рік орендарем виконані в повному обсязі. Проте, орендна плата за 2022 рік, за 2023 рік за Договорами оренди станом на 27 травня 2024 року не виплачена. Перерахування податкових зобов`язань за Договорами оренди до бюджету за 2022 рік та 2023 рік не здійснювались. 15 лютого 2024 року на адресу ТОВ «СД-АГРО» позивачем були направлені претензії про розірвання договорів оренди та виплату орендної плати за договорами. Станом на 27 травня 2024 року на адресу позивача будь-яка відповідь на заяви-претензії не надійшла, виплата орендної плати за 2022, 2023 роки не здійснена. Враховуючи, що ТОВ «СД-АГРО» належним чином не виконує своїх зобов?язань за договорами оренди земельних ділянок, належних на праві власності позивачу, не здійснило виплату орендної плати за 2022-2023 роки у визначені договорами терміни з урахуванням її індексації, та перерахування податкових зобов?язань за договорами оренди до бюджету, допускає систематичне порушення умов договорів, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав шляхом розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення нездійснених виплат за договорами оренди, індексів інфляції, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних в сумі 64 099,78 гривень.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача Савіна О. С. надійшов до суду відзив на позовну заяву. У відзиві останній зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення вєнного стану в Україні» в державі введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі, воєнний стан неодноразово продовжувався Указами Президента України. В період з березня 2022 року по середину вересня 2022 року Оскільська територіальна громада Ізюмського району Харківської області, до складу якої входить с. Вірнопілля, була окупована збройними силами російської федерації. При цьому слід зазначити, що само с. Вірнопілля та земельні ділянки, які знаходяться в користуванні ТОВ «СД-АГРО», опинилися на фактичній лінії зіткнення, де на протязі 6 місяців проходили бойові дії, внаслідок чого підприємство було повністю знищено: зруйновані будівлі та приміщення, в результаті пожежі знищена сільськогосподарська техніка, земельні ділянки, які знаходятся в оренді відповідача, були заміновані. На теперішній час відповідач не веде жодної господарської діяльності не проводить сільськогосподарські роботи, а тому не має можливості належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання. Зазначає, що відновлення господарської діяльності підприємства знову не залежить від волі та бажання власників, оскільки на теперішній час всі сільськогосподарські землі які знаходятся в користуванні підприємства, є замінованими. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року військова агресія російської федерації проти України, що стала підствою введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами. Таким чином, на теперішній час відповідач не має можливості виконувати взяті на себе зобовязання в зв`язку з дією обставин непереборної сили, а саме військової агресії, внаслідок якої підприємство фактично є знищенним, а земельні дялянки замінованими. На підставі вищенаведеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

25.11.2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «СД-АГРО» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області (надалі Договір №1).

Згідно з п. 2 Договору №1 в оренду передається земельна ділянка № НОМЕР_2 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0152, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8.1337 га.

Як вбачається з п. 8 договору оренди землі від 25.11.2013 року договір укладено на 20 років.

Орендна плата вноситься Орендарем у формі видачі Орендодавцю грошових коштів у гривнях в розмірі 3,0 % (три відсотки) від нормативно грошової оцінки з ділянки на рік. Орендодавець за бажанням може отримувати орендну плату в грошовому виразі або у вигляді натуральної плати продукцією або надання послуг або шляхом комбінування виплат, але не більше вищевказаного розміру (п. 9 договору оренди землі від 25.11.2013 року).

Відповідно до п. 10 Договору №1 обчислення розміру орендної плати за використання земельної здійснюється з урахуванням індексів інфляції за кожний рік використання.

Із умов пункту 11 Договору №1 вбачається, що орендна плата вноситься один раз на рік, не пізніше першого поточного року, починаючи з 2014 року.

Згідно з п. 14 договору оренди землі від 25.11.2013 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 10 (десяти) відсотків річних несплаченої суми за кожний день прострочення.

Як вбачається з п.п. 27, 30 Договору №1 рендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п.п. 38, 39 Договору №1 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичнорї особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орендодавець передав земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :04:000:0152, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8,1337 га. Земельна ділянка в натурі (на місцевості) позначена межовими знаками встановленого зразка.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 25.11.2013 року орендодавець передав земельну ділянку № 187, кадастровий номер :04:000:0152, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8,1337 га, а орендар прийняв вказану земельну діялку в оренду.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4857, спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_6 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 8,1337 га, розташованої на території Оскільської сільської ради (раніше - «Вірнопільської сільської ради») Ізюмського району Харківської області, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7 , державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори «13» листопада 2013 року за р. №3-1455. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «13» листопада 2013 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 28, номер запису про право власності: 3352623. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0152; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 8,13327 га, кадастровий номер :04:000:0152, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 на час звернення з позовними вимогами є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0152, яка передана в оренду відповідачу, та набув права орендодавця за чинним договором оренди землі від 25.11.2013 (Договором №1).

Також судом встановлено, що 16.09.2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АРГО» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку № НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області (надалі Договір №2).

Відповідно до п. 2 Договору №2 в оренду передається земельна ділятка № НОМЕР_3 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0399, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 6.3483 га, у тому числі ріллі (сільськогосподарських угідь) - 6.3483 га.

Згідно з п. 7 Договору №2 договір укладено на 10 років.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 16.09.2014 року орендна плата вноситься Орендарем у формі видачі Орендодавшо грошових контів у гривнях в розмірі 4.0 % (чотири відсотки) від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на рік. Орендодавець за бажанням може отримувати орендну плату в грошовому виразі або у вигляді натуральної плати продукцією або надання послуг або шляхом комбінування виплат, але не більше вищевказаного розміру.

Обчислення розміру орендної плати за використання земельної ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції за кожний рік використання (п. 9 договору оренди землі від 16.09.2014 року.

Згідно з п. 10 Договору №2 орендна плата вноситься один раз на рік, не пізніше першого грудня поточного року, починаючи з 2014 року.

Як вбачається з п. 26, 29 договору оренди землі від 16.09.2014 року орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п.п. 37, 38 договору оренди землі від 16.09.2014 року розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичнорї особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орендодавець передав земельну ділянку № НОМЕР_3 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0399, орендодавець визначає межу земельної ділянки № НОМЕР_3 із земель приватної власності, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 6,3483 га. Земельна ділянка в натурі (на місцевості) позначена межовими знаками встановленого зразка.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 16.09.2014 року орендодавець передав земельну ділянку № НОМЕР_3 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0399, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 6,3483 га, а орендар прийнял вказану земельну діялку в оренду.

29.01.2018 року між орендодавцем ОСОБА_8 та орендарем ТОВ «СД-АГРО» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 16.09.2014 року (Договору №2), згідно з якою сторони домовилися про наступне.

Пункт 8 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Орендна плата встановлюється у розмірі 5 (п`яти) % від грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п.4 цього Договору, за кожний рік оренди. Орендна плата справляється в грошовій формі. З згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснювати в натуральній формі» (п. 1 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 9 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, який розраховується щороку Центральним органом виконавчої влади, що реалізує держану політику у сфері земельних відносин» (п. 2 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 10 розділу «Орендна плата» Договору викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня року, за який сплачується орендна плата» (п. 3 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 11 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Внесення орендної плати оформлюється письмово (у тому числі, але не виключено, видатковими касовими ордерами, домостями, актами, накладними, чеками, квитанціями)» (п. 4 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Сторони домовились, що розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (п. 5 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

В подальшому, 04.10.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого Сторона 1 передала Стороні 2 у власність земельну ділянку зазначену у п. 1.2 цього договору, в обмін на яку Сторона 2 передає Стороні 1 у власність земельну ділянку зазначену у п. 1.3 цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 1 передає у власність Стороні 2: земельну ділянку загальною площею 6,3483 га із цільовим призначенням 01,01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0399, експлікація земельних угідь, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 6,3483 га, розташовану на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Згідно з п. 1.3. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 2 передає у власність Стороні 1 земельну ділянку загальною площею 0,0200 га із цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0016, експлікація земельних угідь, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 0,0200 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з п. 1.4. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 1 повідомляє Стороні 2, що належна їй земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент його укладення, передана в оренду ТОВ «СД-АГРО».

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 6,3483 га, кадастровий номер :04:000:0399, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - орендарем земельної ділянки площею 6,3483 га, кадастровий номер :04:000:0399, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є ТОВ «СД-АГРО», орендодавцем - ОСОБА_6 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 на час звернення з позовними вимогами є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0399, яка передана в оренду відповідачу, та набув права орендодавця за договором оренди землі від 16.09.2014 (Договром №2).

Судом також встановлено, що 16.09.2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АРГО» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку № НОМЕР_3 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0400, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 1,8956 га, у тому числі ріллі (сільськогосподарських угідь) 1,8956 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (надалі Договір №3).

Згідно з п. 7 Договору №3 договір укладено на 10 років.

Відповідно до п. 8 Договору №3 орендна плата вноситься Орендарем у формі видачі Орендодавцю грошових контів у гривнях в розмірі 4.0 % (чотири відсотки) від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на рік. Орендодавець за бажанням може отримувати орендну плату в грошовому виразі або у вигляді натуральної плати продукцією або надання послуг або шляхом комбінування виплат, але не більше вищевказаного розміру.

Обчислення розміру орендної плати за використання земельної ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції за кожний рік використання (п. 9 договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Згідно з п. 10 Договору №3 орендна плата вноситься один раз на рік, не пізніше першого грудня поточного року, починаючи з 2014 року.

Як вбачається з п. 26, 29 договору оренди землі від 16.09.2014 року орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п.п. 37, 38 договору оренди землі від 16.09.2014 року розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичнорї особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.09.2014 орендодавець визначає межу земельної ділянки № 153 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0400, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 1,8956 га, у тому числі ріллі (сільськогосподарських угідь) 1,8956 га. Земельна ділянка в натурі (на місцевості) позначена межовими знаками встановленого зразка.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 16.09.2014 року орендодавець передав земельну ділянку № НОМЕР_3 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0400, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 1,8956 га, у тому числі ріллі (сільськогосподарських угідь) 1,8956 га, а орендар прийнял вказану земельну діляку в оренду.

29.01.2018 року між орендодавцем ОСОБА_8 та орендарем ТОВ «СД-АГРО» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 16.09.2014 року (Договору №3), згідно з якою сторони домовилися про наступне.

Пункт 8 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Орендна плата встановлюється у розмірі 5 (п`яти) % від грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п.4 цього Договору, за кожний рік оренди. Орендна плата справляється в грошовій формі. З згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснювати в натуральній формі» (п. 1 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 9 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, який розраховується щороку Центральним органом виконавчої влади, що реалізує держану політику у сфері земельних відносин» (п. 2 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 10 розділу «Орендна плата» Договору викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня року, за який сплачується орендна плата» (п. 3 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Пункт 11 розділу «Орендна плата» Договору викласти у наступній редакції: «Внесення орендної плати оформлюється письмово (у тому числі, але не виключено, видатковими касовими ордерами, домостями, актами, накладними, чеками, квитанціями)» (п. 4 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

Сторони домовились, що розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (п. 5 додаткової угоди до договору оренди землі від 16.09.2014 року).

В подальшому, 04.10.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого Сторона 1 передала Стороні 2 у власність земельну ділянку зазначену у п. 1.2 цього договору, в обмін на яку Сторона 2 передає Стороні 1 у власність земельну ділянку зазначену у п. 1.3 цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 1 передає у власність Стороні 2: земельну ділянку загальною площею 1,8956 га із цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0400, експлікація земельних угідь, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 1,8956 га, розташовану на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Згідно з п. 1.3. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 2 передає у власність Стороні 1 земельну ділянку загальною площею 0,0200 га із цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0019, експлікація земельних угідь, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 0,0200 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з п. 1.4. договору міни земельних ділянок від 04.10.2018 року Сторона 1 повідомляє Стороні 2, що належна їй земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент його укладення, передана в оренду ТОВ «СД-АГРО».

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 1,8956 га, кадастровий номер :04:000:0400, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових пра на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права орендарем земельної ділянки площею 1,8956 га, кадастровий номер :04:000:0400, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є ТОВ «СД-АГРО», орендодавцем - ОСОБА_6 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 на час звернення з позовними вимогами є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0400, яка передана в оренду відповідачу, та набув права орендодавця за договором оренди землі від 16.09.2014 (Договором №3).

15 лютого 2024 року на адресу ТОВ «СД-АГРО» позивачем були направлені претензії про розірвання договорів оренди та виплату орендної плати за договорами.

Заяви-претензії з долученими угодами про дострокове розірвання договорів оренди та актами приймання-передачі земельних ділянок отримані відповідачем, ТОВ «СД-АГРО», 09 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 135. Станом на 27 травня 2024 року на адресу позивача будь-яка відповідь на заяви-претензії не надійшла, виплата орендної плати за 2022, 2023 роки не здійснена.

Обставини щодо невиплати позивачу орендної плати за 2022, 2023 роки не заперечувалися представником відповідача та підтверджуються також відомостями, наданими органом податкової служби.

З листа Головного управління ДПС у Харківській області від 02.02.2024 вбачається, що відповідно наявних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС, як податковим агентом ТОВ «СД-АГРО» поданий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску Додаток 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за IV квартал 2021 року 18.01.2021р. В якому за ознакою 106 «Дохід від надання земельної частки (паю) в лізінг, оренду або суборенду» по рнокпп НОМЕР_4 ( ОСОБА_4 ) нарахований та виплачений дохід в сумі 38163,70 грн, з якого утриманий ПІДФО в сумі 6869,47 грн та військовий збір в сумі 572,46 грн. Відповідні Звіти за період 2022 та 2023 роки ТОВ «СД-АГРО» не подавались та в інформаційних ресурсах ГУ ДПС відсутні.

Згідно з листом Головного управління ДПС у Харківській області від 02.02.2024 відповідно наявних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС, як податковим агентом ТОВ «СД-АГРО» поданий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску Додаток 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за IV квартал 2021 року 18.01.2021р. В якому за ознакою 106 «Дохід від надання земельної частки (паю) лізінг, оренду або суборенду» по рнокпп НОМЕР_1 ( ОСОБА_6 ) нарахований та виплачений дохід в сумі 19081,85 грн з якого утриманий ПДФО в сумі 3434,73 грн та військовий збір в сумі 286,23 грн. Відповідні Звіти за період 2022 та 2023 роки ТОВ «СД-АГРО» не подавались та в інформаційних ресурсах ГУ ДПС відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати за Договором №1, Договором №2 та Договором №3 за 2022 та 2023 роки не виконані.

Дослідивши доказі, надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 27.03.2023 року було проведено обстеження земельних ділянок, які знаходяться на території Оскільської сільської територіальної громади за межами населеного пункту Вірнопільський старостинський округ. Обстеження земельної ділянки проведено у зв`язку з необхідністю: фіксації заподіяних збитків користувачу земельних ділянок ТОВ «СД-АГРО» за заявою користувача земельних ділянок ТОВ «СД-АГРО» для фіксації факту того, що в період окупації території Оскільської сільської територіальної громади ТОВ «СД-АГРО» не мало доступу до земельних ділянок, не обробляло земельні ділянки з лютого 2022 року по теперішній час, тому що на території Вірнопільського старостинського округу йшли активні бойові дії. Загальна площа земельних ділянок: 643,6938 га.

До вказаного акту доданий перелік земельних ділянок, які були засіяні озимою пшеницею під урожай 2022, але не були оброблені та нескошені. У вказаному переліку відсутні спірні ділянки, які були передані в оренду відповідачу за Договором №1, Договором №2 та Договором №3, власником яких є позивач.

З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року вбачається, що ТПП України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об?єктивними обставинами для суб?єктів господарської діяльності.

Актом про пожежу від 24.03.2023 року встановлено, що на сільськогосподарському підприємстві за адресою Харківська область, Ізюмський район, с. Вірнопілля, власником (орендарем) якої є ТОВ «СД-АГРО» 23.03.2023 року о 14 год 00 хв директором ТОВ «СД-АГРО» Донченком С. Л. виявлено пожежу. Внаслідок пожежі знищено автомобілі, обладнання, дізельне паливо, готова продукція, нежитлова будівля та інше майно (меблі, архів документів та оргтехніка). Ймовірна причина пожежі пов`язана з проведенням бойових (воєнних) дій.

Також, відповідачем долучено довідку Оскільської сільської військової адміністрації від 04.12.2023 №02-01-22/935, з якої вбачається, що звернення ТОВ "СД-АГРО" про проведення обстеження та розмінування земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у користуванні відповідача та розташованих на території Вірнопільського старостинського округу Оскільської сільської ради направлене Департаменту цивільного захисту Харківської обласної військової адміністрації, терміни обстеження та розмінування адміністрації не відомі.

З аналізу досліджених доказів суд дійшов висновку, що дійсно частина земельних ділянок після настання форс-мажорних обставин, викликаних військовою агресією Російської Федерації проти України, була обстежена та вказані земельні ділянки були визнані такими, що не використовувались відповідачем з лютого 2022 по березень 2023 (згідно Акту обстеження від 27.03.2023). Проте, доля спірних ділянок, за користування якими відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату, вказаними доказами не підтверджується, як і не підтверджується факт неможливості їх використання за період з 24.02.2022 по теперішній час. Належних та допустимих доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що вказані земельні ділянки заміновані, останнім не надано, як і не надано доказів того, що саме ці ділянки включені до плану заходів з проведення обстеження та розмінування і можуть бути небезпечними через наявність вибухонебезпечних предметів.

23.10.2024 року представником відповідача до суду надані додаткові пояснення у справі, до яких долучено наступні докази: лист Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 65020-9165/65122 від 27.09.2024 року, лист Департаменту цивільного захисту Харківської ОДА № 03-01-02/2611 від 27.09.2024 року, лист начальника Оскільської сільської військової адміністрації Геннадія Загоруйко № 02-01-22/834 від 02.10.2024 року.

Проте, в ухвалі про відкриття провадження від 19.06.2024 сторонам було роз`яснено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача не зазначив про неможливість надання доказів по справі з зазначенням поважних пичин.

Тому суд не бере до уваги зазначені докази, оскільки вони подані з додатковими поясненнями після початку розгляду справи по суті поза межами строку, встановлено в ухвалі про відкриття провадження, та представник відповідача не обгрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до статей 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частинами 1, 9 ст. 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Приписами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Аналогічний висновок викладено у Постанови Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №479/1073/18, провадження №61-8798 св19.

В даному випадку суд вважає, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно умов договору є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності чинної угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Таким чином, здійснивши аналіз правових норм, які регулюють відповідні відносини оренди землі, що виникли між сторонами, надавши оцінку доказам, які підтверджують встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0152 площею 8,1337 гектарів, укладеного 25 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «СД-АГРО», договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0399 площею 6,3483 гектарів, укладеного 16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО», договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0400 площею 1,8956 гектарів, укладеного16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО», підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання, передбачені Договором №1, Договором №2 та Договрорм №3 оренди землі не виконав належним чином, не сплатив орендну плату в 2022-2023 роках. Такі дії порушують права на законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З вищевказаних договорів вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :04:000:0152 площею 8,1337 га в 2022 році становила 249 934,49 гривень, в 2023 році становила 274 927,94 гривень. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :04:000:0399 площею 6,3483 га в 2022 році становила 194 113,02 гривень, в 2023 році становила 213 524,32 гривень. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :04:000:0400 площею 1,8956 га в 2022 році становила 56 220,59 гривень, в 2023 році становила 61 842,65 гривень.

Розрахунок заборгованості по орендній платі за Договрорм №1, Договором №2 та Договором №3 за період невиконання 2022-2023 судом перевірено і він є аріфметично вірним. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2022 рік у розмірі 25331,13 грн. та за 2023 рік у розмірі 23139, 00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 14 Договору №1 оренди землі від 25.11.2013 рокуу разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 10 (десяти) відсотків річних несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно п. 13 Договору №2 оренди землі від 16.09.2014 рокута Договору №3 оренди землі від 16.09.2014 рокуу разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 (однієї десятої) відсотків річних несплаченої суми за кожний день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0152 площею 8,1337 гектарів, укладеного 25 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «СД-АГРО», договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0399 площею 6,3483 гектарів, укладеного 16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО», договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0400 площею 1,8956 гектарів, укладеного16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО», який вважає аріфметично вірним, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені на суму 12 109,46 грн.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3 % річних, суми інфляційних втрат, оскільки позивачем правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, розрахунок здійснено відповідно до вимог закону, він є арифметично вірним та відповідачем не спростований. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити.

Таким чином, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати за Договором №1, Договором №2 та Договором №3 у період 2022 та 2023 роки, що порушує права позивача, які підлягають захисту, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення вказаної заборгованості, яка складає: 25 331,13 грн суму орендної плати за 2022 рік, 23 139,00 грн суму орендної плати за 2023 рік, 12 109,46 грн суму пені, 2 124,40 грн інфляційних втрат, 1 395,79 грн 3 % річних, та розірвання відповідних договорів оренди.

Доводи відповідача про наявність форс-мажорних обставин, викликаних військовою агресією РФ проти України, суд сприймає критично, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме ці земельні ділянки були обстежені та за наслідками такого обстеження визначені такими, що є небезпечними (замінованими) і у відповідача відсутня можливість розрахуватися з відповідачем для погашення заборгованості.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 25 000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн позивач надав суду: договір про надання правничої (правової) допомоги № 5/24 від 11.01.2024, укладений між ОСОБА_6 та адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною, розрахунок вартості юридичних послуг до договору № 5/24 про надання правничої допомоги від 11.01.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.05.2024 року на суму 25 000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера № 17/2024 від 27.05.024 року.

Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 25 000,00 грн, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000, 00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 130, 259, 264, 265, 280-284, ЦПК України, ст. 3, 525, 526, 611, 625 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі» суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» про стягнення орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0152 площею 8,1337 гектарів, укладений 25 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та орендарем, Товариством з обмеженою відповідальн «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 3779651 від 25 листопада 2013 року.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0399 площею 6,3483 гектарів, укладений 16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 7067951 від 16 вересня 2014 року.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0400 площею 1,8956 гектарів, укладений 16 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 7066825 від 16 вересня 2014 року;

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , орендну плату за 2022 рік в розмірі 25 331,13 гривень, орендну плату за 2023 рік в розмірі 23 139,00 гривень, пеню в розмірі 12 109,46 гривень, інфляційні втрати в розмірі 2 124,40 гривень, три відсотки річних 1 395,79 гривень, всього 64 099,78 гривень.

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по оплаті правової допомоги в сумі 25 000,00 гривень.

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 4844,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна