Справа №173/3843/24
Провадження №2/173/447/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бурхана С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Салтикової С.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_2 ,

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання дитини,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач посилається на те, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року шлюб між ними з відповідачем розірвано.

В період шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За доводами позивача на даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є повнолітніми, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають з нею.

Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 року Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання малолітньої ОСОБА_10 . Щодо утримання неповнолітньої ОСОБА_9 з Відповідачем згоди не досягнуто, що й стало підставною для звернення до суду.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі № 173/3843/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В судове засідання позивач не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, сплачувати аліменти на утримання дитини згоден.

Заслухавши позицію відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

В період шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 року припинено стягнення аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з тим, що діти проживали з відповідачем та змінено розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією відповідного судового рішення. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час ситуація змінилася, так як донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем у Хорватії, що підтверджується копіями страхових сертифікатів Зеленої картки позивача та ОСОБА_3 .

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд враховує, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 року у справі № 173/3108/23, змінено розмір аліментів з 1/6 на 1/4 частини заробітку (доходу), які стягуються з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням тих обставин та доказів, які були повідомлені і надані суду сторонами, на думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним, оскільки законодавцем не передбачено стягнення 1/4 частини заробітку на кожну дитину у разі наявності у особи більше однієї дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. За таких обставин, з Відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 )аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 23 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

5. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

6. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан