Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 Справа №607/21488/24 Провадження №2/607/259/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАзПБ») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.1 6).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАзПБ» зазначило, що 21 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 918323509. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору прави вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядженнях клієнта за плату на умовах, визначених договором. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 155 від 12 жовтня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 918323509.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 03 березня 2023 року до договору факторингу № 20102022 від

20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в

сумі 24 974,09 гривні.

Крім того, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Позивач посилається на те, що з моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 06 березня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 23 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2280736. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Згідно з п.п.2.1. кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору. Як вказано в п.п.2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Лінеура Україна» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі. 27 червня 2022 року між

ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Як вказано в реєстрі боржників від

27 червня 2022 року до договору факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року ТзОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 1 968 гривень.

Крім того, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Позивач посилається на те, що з моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме 27 червня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, не скористалася, передбачений статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня

2024 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 76, 77).

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с.78, 82, 86, 91), однак, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 405, № 063, № 010, а також оголошеннями про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с.80, 83, 84, 88, 89, 92).

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (частина п`ята); у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої); днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1 4 частини восьмої).

Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року (справа № 760/25978/13-ц).

Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було заначено, позивач скористався вимогами зазначеної норми.

Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа № 361/8331/18).

Відтак, суд вважає, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи 21 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено кредитний договір № 918323509, який підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV385TG» (а.с.8 11).

У пунктах 1.1. 1.2. договору № 918323509 сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 1 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.

Відповідно до пункту 1.4. вказаного договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п.1.2. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 562,10 відсотків річних, що становить 1,54 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду на умовах п.1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів у день від суми кредиту, за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті; у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.

Як вказано в пункті 1.6. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всім продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п.1.7. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також, позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.

У пункті 1.7. договору зазначено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак, при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з пунктом 2.2.2.1. договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором.

Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору, невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця www.moneyveo.ua.

Також, позивачем долучено додаток №1 до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік розрахунків з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «MNV385TG» (а.с.10 зворотна сторона).

Відповідно до платіжного доручення №ed5ea9d1-cf67-4965-b1e4-ea52d4eb808b від

21 березня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 1 500 гривень (а.с.26).

30 березня 2021 року додатковою угодою до договору № 918323509 від 21 березня

2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 700 гривень (а.с.22).

Позивачем долучено додаток № 1 до додаткової угоди від 30 березня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.22 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №eb5a91c5-071c-4899-80de-b4b7c25d3892 від 30 березня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 700 гривень (а.с. 26).

31 березня 2021 року додатковою угодою до договору № 918323509 від 21 березня

2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 300 гривень (а.с.23).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 31 березня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.23 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №cf27a1d8-b0e4-4c80-be36-31f08e4d070b від 31 березня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 300 гривень (а.с. 26).

11 квітня 2021 року додатковими угодами до договору № 918323509 від 21 березня

2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 700 та 200 гривень (а.с.24, 25).

Позивачем долучено додатки № 1 до додаткової угоди від 11 квітня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.24, 25 зворотна сторона).

Згідно платіжних доручень №71b8dafb-ca21-4739-a3d8-51a645ce73b5 та №505cf3a2-2f2b-451e-8c79-7093f60915f2 від 11 квітня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 700 та 200 гривень (а.с. 26,27).

20 квітня 2021 року додатковою угодою до договору №918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1 100 гривень (а.с. 11).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 20 квітня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.11 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №c4222acb-17e1-4ec1-826f-6479f034d2d6 від 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 1 100 гривень (а.с.27).

21 квітня 2021 року додатковою угодою до договору №918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.12).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 21 квітня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.12 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №4c610452-5b44-413e-b279-9fbb146a02f0 від 21 квітня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 100 гривень (а.с.27).

22 квітня 2021 року додатковою угодою до договору №918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.13).

Позивачем долучено додаток № 1 до додаткової угоди від 22 квітня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.13 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №0a426230-21fc-43ee-a1c2-54508c208219 від 22 квітня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1

100 гривень (а.с.27).

23 квітня 2021 року додатковою угодою до договору №918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.14).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 23 квітня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.14 зворотня сторона).

Згідно платіжного доручення № 9284a081-2a27-4039-87e8-61163233bc50 від 23 квітня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1

100 гривень (а.с.28).

24 квітня 2021 року додатковою угодою до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 200 гривень (а.с.15).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 24 квітня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.15 зворотня сторона).

Згідно платіжного доручення №c5176901-0ed6-4622-8213-a4cd9549bed1 від 24 квітня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1

200 гривень (а.с.28).

25 квітня 2021 року додатковою угодою до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.16).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 25 квітня 2021 року до договору №918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.16 зворотня сторона).

Згідно платіжного доручення №565a90cd-ad29-4305-8049-e7 від 25 квітня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1

100 гривень (а.с. 28).

26 квітня 2021 року додатковою угодою до договору №918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.17, 18).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 26 квітня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.17-18 зворотня сторона).

Згідно платіжного доручення № 798381ba-3670-49a1-b084-e496fceadaaa від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 100 гривень (а.с.28).

27 квітня 2021 року додатковими угодами до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 200 та 500 гривень (а.с.19, 20).

Позивачем долучено додатки № 1 до додаткової угоди від 27 квітня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.19, 20 зворотна сторона).

Згідно платіжних доручень №588a51f2-ee0b-4870-b478-88add59947d4 та №6694587f-3a8b-4127-9192-7f93884351e4 від 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1 200 та 500 гривень (а.с.29).

10 травня 2021 року додатковою угодою до договору № 918323509 від 21 березня

2021 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 100 гривень (а.с.21).

Позивачем долучено додаток №1 до додаткової угоди від 10 травня 2021 року до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року графік платежів з розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом всього строку дії договору, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.21 зворотна сторона).

Згідно платіжного доручення №3c2e40ff-e99d-432e-8f53-290be0322ee4 від 10 травня

2021 року ОСОБА_1 було перераховано на її платіжну картку № НОМЕР_1

100 гривень (а.с.29).

Матеріали справи містять Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 918323509 від 21 березня 2021 року, який містить зазначення прізвища ОСОБА_1 та дату

21 березня 2021 року (а.с.7).

Дані документи підтверджують факт отримання відповідачем кредиту у розмірі 6 100 гривень.

31 грудня 2020 року Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01

від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с.30 32).

Відповідно до пункту 2.1. умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.33, 34).

Відповідно до п.2.1. умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених дим договором.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 974,09 гривні (а.с.35).

У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 918323509 від 21 березня

2021 року, який складено ТОВ «ФК «ЄАзПБ», вбачається, що за період з 06 березня 2023 року по 31 серпня 2024 року у відповідача наявна заборгованість 24 974,09 гривні (а.с.36).

Крім того, 23 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2280736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, із сумою кредиту 600 гривень, строком на 30 днів, з стандартною та зниженою процентною ставкою 1,9% в день, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 24 073,41%, який підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора «К160» (а.с.43 49).

В пункті 1 договору вказано, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності ведення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході.

Також, позивачем долучено паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) від 23 серпня 2021 року (а.с.41, 42).

У листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-0103 від 01 березня 2024 року зазначено, що між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня

2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23 серпня 2021 року о 21:35:18 на суму 600 гривень, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 104554809, призначення платежу: зарахування 600 гривень на карту НОМЕР_2 (а.с.50).

27 червня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу № 27062022 (а.с.51, 52).

В пунктах 1.1. та 1.2. Розділу 1 договору факторингу №27062022 від 22 червня 2022 року вказано, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27062022

від 27 червня 2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 9 267, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу №27062022 від 27 червня 2022 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.53).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27062022 від 27 червня 2022 року, в якому вказаний боржник ОСОБА_1 за договором кредиту №2280736, сума заборгованості становить: 1 968 гривень, з яких: 600 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 368 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с.54).

В розрахунку заборгованості за договором №2280736 від 23 серпня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 27 червня 2022 року вказано, що залишок заборгованості складає 1 968 гривень, з яких: 600 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 368 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с.55, 56).

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення, а відтак порушене право кредитора підлягає захисту.

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України; далі ЦК України).

Цивільне законодавство ґрунтується на відповідних засадах, однією з яких є свобода договору (пункт 3 статті 3 ЦК України).

Згідно статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Як встановлено судом 21 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено кредитний договір № 918323509, який підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV385TG».

Відповідно до договорів факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, між

ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (додаткова угода до цього договору №26 від 31 грудня 2020 року) та №20102022 від 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 974,09 гривні.

За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року (справа № 914/868/17), від 18 жовтня 2018 (справа № 910/11965/16).

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року (справа № 753/20537/18), від 21 липня 2021 року (справа № 334/6972/17), від 27 вересня 2021 року (справа № 5026/886/2012).

Відповідно до матеріалів справи 22 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору прави вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядженнях клієнта за плату на умовах, визначених договором. 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Умовами пункту 1.3. додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно із пунктом 2.1. додаткової угоди №26 до договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до реєстру боржників №155 від 12 жовтня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 918323509.

Проте позивачем не надано реєстру боржників №155 від 12 жовтня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», за яким перейшло право грошової вимоги, зокрема у частині боргу ОСОБА_1 .

Крім того, ТОВ «ФК «ЄАзПБ» не долучено до додаткової угоди №26 від 31 грудня

2020 року реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за цим договором.

Ухвалою суду від 03 січня 2025 року було визнано обов`язковою явку сторін в судове засідання, утім позивач не виконав вимоги ухвали.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ТОВ «ФК «ЄАзПБ» не довів виникнення права вимоги у правовідносинах, що виникли між позивачем та відповідачем щодо переходу до ТОВ «ФК «ЄАзПБ» такого права відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ».

Як було зазначено, 23 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №2280736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Згідно пунктів 2.1. та 2.2. цього договору № 2280736 кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в пункті 1.3. договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в Особистому кабінеті.

Як на підтвердження виконання умов договору позивач зазначає, що первісний кредитор перерахував кошти відповідачу та долучає лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0103 від 01 березня 2024 року в якому зазначено, що між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23 серпня 2021 року о 21:35:18 на суму 600 гривень, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 104554809, призначення платежу: зарахування 600 гривень на карту НОМЕР_2 .

Однак, у договорі паспорту споживчого кредиту від 23 серпня 2021 року та договорі № 2280736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23 серпня 2021 року, відсутня інформація, що картковий рахунок № НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 .

Разом із тим, відповідно до абзацу 1.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ (в редакції, яка діяла на момент видачі кредиту), платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

В даному випадку лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0103 від

01 березня 2024 року лише зафіксовано факт, що вони за дорученням ТОВ «Лінеура Україна» здійснили переказ коштів на маску картку № НОМЕР_2 , а не підтвердженням перерахування коштів на зазначений рахунок на що посилається позивач.

Позивачем при зверненні до суду не подано доказів перерахування первісним кредитором на рахунок відповідача кредиту у вказаному в договорі розмірі, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування, отримання коштів відповідачем на виконання умов пунктів 2.1. 2.2. договору.

Наданий суду розрахунок заборгованості не дозволяє зробити висновок щодо розміру заборгованості по фактично отриманій та неповернутій сумі коштів. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві.

Як вказано в статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно приписів частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частини першої статті 81

ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV. Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

При зверненні до суду з позовом позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними.

Враховуючи наведене, частину сьому статті 81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором № 2280736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23 серпня 2021 року, оскільки будь-яких доказів отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов договору позивач не надав, а розрахунок заборгованості не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, а відтак у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Враховуючи вищенаведене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАзПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами № 918323509 від 21 березня 2021 року в розмірі 24 974,09 гривні та № 2280736 від 23 серпня 2021 року у розмірі 1 968 гривень, необхідно відмовити в повному обсязі з підстав відсутності у позивача права вимоги до відповідача та з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи той факт, що у задоволені позову відмовлено, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 82236 від 17 вересня 2024 року (а.с.72), судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на позивача в межах ними понесених.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76 78, 141, 223, 247, 258 268, 273 274,

280 289, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

2. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на позивача в межах ними понесених.

3. Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

7. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

8. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

9. Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

10. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

11. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строку з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяТ. І. Якімець