Справа № 136/2029/24
провадження № 2/136/510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі по тексту - Банк, ТОВ "ФК"Профіт Капітал", позивач) через представника Ушакевич М.П. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 27.07.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття кредитної лінії №С-601-0, відповідно до якої банк зобов`язався відкрити клієнту поточний рахунок у гривні та випустити клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

У п.3 Договору сторони узгодили, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку: максимальний розмір кредитної лінії 200 000,00 грн, ліміт кредитної лінії доступний на момент укладення угоди 6500,00 грн, проценти за користування кредитом 48%.

Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок позичальнику № НОМЕР_1 та надав кредитні кошти у розмірі обумовленому договором в сумі 6500,00 грн, тоді як відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустив заборгованість за договором № С-601-0 від 27.07.2018, яка станом на 19.12.2023 становить у розмірі 15 740,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5944,10 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9796,19 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Окрім цього, 27.07.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р24.00601.004144549, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 33124,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит та повертати його разом із процентами за користування кредитом і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною.

У п.1.3. Договору сторони узгодили розмір відсотків 1,99% річних від залишкової суми кредиту та розмір плати за кредитне обслуговування відповідно до Графіка платежів (п.1.4 Договору).

Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти у розмірі обумовленому договором в сумі 33124,00 грн, тоді як відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустив заборгованість за кредитним договором № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 у розмірі 71605,04 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 28089,34 гри.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1845,43 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 41670,27 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторигн» (далі - ТОВ «Оптіма Факторигн») укладено договір факторингу № 19/12-2023.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторигн», а ТОВ «Оптіма Факторигн» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед банком АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників.

ТОВ «Оптіма Факторигн» свої зобов`язання виконав, перерахувавши суму за договором на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-601-0 від 27.07.2018 та № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» грошові кошти на виконання вимог договору факторингу № 22/12-2023

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до Договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-601-0 від 27.07.2018 та № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018, що укладено між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

У позові представник ТОВ "ФК"Профіт Капітал" вказує, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умови взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого допустив заборгованість, яку ні первісному кредитору, а ні ТОВ "ФК"Профіт Капітал" не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав.

Ухвалою суду від 21.11.2024 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо заочного вирішення справи.

Відповідач, будучи повідомленим шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик до суду, оскільки було встановлено, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, в судове засідання не з`явився.

З огляду на частину одинадцяту статті 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Наведене свідчить про те, що суд вжив усі визначені законом заходи для виклику відповідача у судове засідання та вручення йому судової повістки, позовної заяви з додатками та інших процесуальних документів, відповідно до норм ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено протокольну ухвалу 11.02.2025.

Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 27.07.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-601-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (а.с. 6,7), відповідно до умов якої банк зобов`язався відкрити клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, операції за якими можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Сторони узгодили максимальний ліміт кредитної лінії по поточному рахунку 200 000 грн; ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди 6500, 00 грн, процентна ставка 48% річних.

Згідно Паспорту споживчого кредиту (а.с.8-9), ОСОБА_1 надано інформація як споживачу до укладення договору про споживчий кредит, яка ним підписана власноручним підписом.

Відповідно до Заяви №С-601-0 від 27.07.2018 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ КК від 03.04.2017 (а.с. 12), ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» та ОСОБА_1 дійшли згоди щодо умов Договору страхування, у якому було визначено розмір страхового платежу та строк визначили, який відповідає терміну дії договору №С-601-0 від 27.07.2018.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується позивачем випискою по картковому рахунку (а.с.27-38).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № С-601-0 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 сума заборгованості становить 15740,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5944,10 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9796,19 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Окрім цього, 27.07.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р24.00601.004144549 (а.с. 14-16), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 33124,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язався одержати кредит та повертати його разом з процентними платежами (процентами та плвтою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

У п.1.3. Договору сторони узгодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти 1,99 % річних від залишкової суми кредиту.

Згідно п.1.4. Договору, узгоджено, що за обслуговування кредиту банком, що включає в себе:

- надання інформації по рахунках позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні в контакт-центі, шляхом направлення СМС повідомлень щодо суми платежу за цим Договором щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;

- надання інформації по рахунку позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;

- опрацювання запитів позичальника, що направляє банку позичальник з використанням різних каналів зв`язку, тощо.

Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах визначених згідно Графіка щомісячних платежів за кредитним договором ( надалі Графік щомісячних платежів).

Відповідно до п.1.7 Банк зобов`язався відкрити позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні.

У п.2.1. Договору, сторони узгодили, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів, платежі здійснюються на транзитний рахунок № НОМЕР_3 з якого проводиться погашення заборгованості за договором у порядку черговості.

Згідно Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка складає 94.19059754 %, орієнтована загальна вартість кредиту на момент укладення Договору 98434.88 грн.

У п.6 Договору сторони узгодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором.

На підтвердження укладення зазначеного Договору позивачем 27.07.2018 було надано інформацію ОСОБА_1 як споживачу, в підтвердження чому є Паспорт споживчого кредиту (а.с.17, 18), у якому відображена інформація, що відповідає умовам кредитного договору від 27.07.2018 за №Р24.00601.004144549.

27.07.2028 між ПрАТ «Страхова компанія Уніка Життя» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування життя №Р24.00601.004144549, відповідно до якого визначили розмір страхового платежу 5635, 20 грн та строк 12 місяців (а.с.23).

Як слідує зі змісту Ордера-розпорядження від 27.07.2018 (а.с.26), ОСОБА_1 , було перераховано грошові кошти за кредитним договором №Р24.00601.004144549 в розмірі 27488,80 грн, за вирахування страхового платежу обумовленого Договором страхування від 27.07.2018 у розмірі 5635,20 грн.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.40-44).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 сума заборгованості становить 71605,04 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 28089,34 гри.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1845,43 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 41670,27 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с.54-60), у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «Оптіма Факторинг» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договорами від 27.07.2018 за №С-601-0, №Р24.00601.004144549.

Згідно із п. 5.1. вищевказаного договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого Реєстру Боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було підписано вищевказаний Реєстр Боржників. (а.с. 61-63)

20.12.2023 на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» сплатило фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. (а.с. 64, 65)

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «Оптіма Факторинг» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договорами від 27.07.2018 за №С-601-0, №Р24.00601.004144549 (а.с.66-70)

Згідно із п. 5.1. вищевказаного договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого Реєстру Боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було підписано вищевказаний Реєстр Боржників. (а.с. 71-73)

26.12.2023 на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. (а.с. 74).

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-601- 0 від 27.07.2018, № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018, що укладено між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надсилалась досудова вимога про сплату заборгованості за Угодою від 27.07.2018 за №С-601-0 в розмірі 15740,29 грн (а.с.47), яка отримана ОСОБА_1 однак залишена ним без будь-якого реагування.

Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договорів відступлення права вимоги ТОВ ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Угодою № С-601-0 від 27.07.2018 та кредитним договором за № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення Угоди № С-601-0 від 27.07.2018 та Кредитного договору за № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018, які безпосередньо підписані позичальником ОСОБА_1 , також доведено порушення (прострочення) останнім взятих на себе зобов`язань за такими договорами.

Суд погоджується із розрахунками заборгованості відповідача перед позивачем в частині заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за зазначеними договорами, оскільки усі умови ухгоджені у Договорах, відповідачем не надано контр розрахунку, а іншого судом не встановлено, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача, а саме:

- за Угодою № С-601-0 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 у розмірі 15740,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5944,10 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9796,19 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

- за Кредитним договором № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 сума заборгованості в розмірі 29 934,77 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 28 089,34 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1845,43 грн.;

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у сумі 41 670,27 грн за Кредитним договором № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже,Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією жпостановоювизнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за супроводження кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Ураховуючи те, що обслуговування кредиту за кредитним договором Р24.00601.004144549 від 27.07.2018, у п.1.4. Договору, полягає в наданні інформації по рахункам позичальника, про що споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», вказані положення кредитного договору є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

З аналогічних підстав суд дійшов висновку про нікчемність положення про сплату щомісячну позичальником за опрацювання запитів, що направлені банку, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Окрім цього, позивачем не надано будь-яких доказів, що така послуга надавалась позивачеві.

Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням викладеного, за встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, про те, що в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту слід відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1583,42 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються у тому числі з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

На підтвердження понесених витрат та їх розміру до позовної заяви було долучено наступні докази: копію договору про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024 укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правничий курс» (а.с. 75-78); додаткову угодою №1/1 до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024; акт №1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 01.07.2024, у якому вказано про надання інформації за кредитними договорами щодо боржника ОСОБА_1 ; акт №1 наданої правової допомоги від 05.09.2024, у якому вказано про виконання умов Договору від 01.07.2024 у тому числі за кредитними договорами щодо боржника ОСОБА_1 ; платіжну інструкцію від 05.09.2024 №918 про сплату коштів ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за послуги по стягненню заборгованості.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» здійснено оплату правничої допомоги об`єднання за підготовку і подання позовної заяви щодо відповідача за обома кредитними договорами.

Суд зауважує, що відповідачем не було надано заяв та клопотань з приводу не співмірності наданих послуг.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної суми позовних вимог, у розмірі 7280,00 грн..

Керуючись ст. 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.19, 76, 77, 81, 141, 247, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 45 675 (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 06 коп. а саме:

- за кредитним договором № С-601-0 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 в розмірі 15 740,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5944,10 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9796,19 грн.;

- за кредитним договором № Р24.00601.004144549 від 27.07.2018 станом на 19.12.2023 в розмірі 29 934,77 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 28 089,34 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 1845,43 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 583 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят три) гривні 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 7 280 (сім тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, Київська обл. ЄДРПОУ - 39992082);

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН