Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/820/24

Провадження № 2/348/97/25

11 лютого 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,

представника позивача Демчака Р.Б.,

представника відповідача адвоката Романишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду у м. Надвірна в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «РВС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

11.04.2024 позивач АТ «РВС БАНК», інтереси якого представляє Демчак Р.Б., через систему "Електронний суд" звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 27 421,77 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03.02.2020 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» була укладена Заява-Договір №1036379 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. З умовами договору ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами Заяви відповідачці було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 35353,54 грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка річних 18%, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого кредиту. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 19.02.2024 в неї виникла заборгованість перед АТ «РВС БАНК», яка становить 27 421,77 грн., та складається з: 9 521,07 грн. - основної заборгованості за кредитом; 1 844,01 грн. - заборгованості за процентами; 16 056,69 грн. - заборгованості за комісією.

З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору позивач АТ «РВС БАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 03.02.2020 у розмірі 27 421,77 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 12.04.2024 року відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2024 року було ухвалено заочне рішення.

16.07.2024 до суду надійшла заява представника відповідача- адвоката Романишина Д.М. про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року поновлено пропущений строк та скасовано заочне рішення.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 09.09.2024 задоволено клопотання представника відповідача та витребувано від позивача оригінали документів.

13.11.2024 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання визнано обов`язковою особисту участь представника позивача.

Представник позивача Демчак Р.Б у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених у позові. Додатково зазначив, що договір з відповідачем був укладений строком на 6 місяців. Умовами договору була встановлена разова комісія у розмірі 353,54 грн. та щомісячна комісія у розмірі 1767,68 грн. Така комісія встановлена за розрахунково-касове обслуговування «за замовчуванням», навіть якщо клієнт і не скористається такими послугами. Відповідач не зверталася із заявою про дострокове повернення заборгованості, погоджувалася з умовами договору. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатила: на погашення заборгованості - 14364,62 грн., на погашення простроченої заборгованості - 11467,85 грн., на погашення відсотків -3834,62 грн., на погашення комісії - 17529,23 грн. В додатку № 1 до договору встановлено, що загальна вартість кредиту становить 60153,15 грн. Відповідач в заяві-договорі підтвердила, що вона ознайомлена з умовами, які викладені в Публічній пропозиції, однак, ні фактичного, ні електронного підпису відповідача на примірнику умов не міститься. Додаткових угод про продовження строку дії договору з відповідачем укладено не було, але відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. 3 % річних не нараховувалися. Відсотки нараховувалися до початку воєнного стану.

Представник відповідача адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні з позовом не погодився з підстав, зазначених у заяві про перегляд заочного рішення. Додатково зазначив, що відповідач належним чином не була ознайомлена з Публічною пропозицією під розпис, у Заяві договорі не вказаний перелік послуг, які входять до складу комісії. Оскільки кредит був виданий на споживчі цілі, то на нього поширюються вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів». Положення договору щодо оплатності комісії є нікчемним з огляду на ч.ч.1,2 ст.11 та ч.5 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів». Судова практика стоїть на боці боржника, на який як на слабшу сторону у договорі не може бути покладений тягар з`ясування змісту кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відсотки за договором, нараховувалися поза межами строку дії договору, 3 % річних не нараховувалися. Так само і комісія була нарахована після спливу строку дії договору. Фактично відповідач сплатила грошові кошти на загальну суму 47196,32 грн., що значно перевищує заборгованість за тілом та відсотками по кредиту, тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

За змістом статей 12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 03.02.2020 між відповідачем ОСОБА_1 (далі відповідач) та Акціонерним товариством «РВС БАНК» (далі - Позивач, Банк) була укладена Заява-Договір №1036379 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.29).

Підписанням вищезазначеної Заяви-Договору відповідач акцептувала Публічну пропозицію Банку щодо укладення договору (оферту) та уклала, таким чином, з АТ «РВС БАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Договір), зміст якого викладений у Заяві-Договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Публічна пропозиція) та Тарифах Банку, що розміщені на сайті Банку.

Підписанням Заяви-Договору №1036379 Плитус О.Я. надала підтвердження, що ознайомлена з інформацією, що міститься в Тарифах Банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Згідно Заяви-Договору №1036379 від 12.02.2020 ОСОБА_1 просила AT «РВС БАНК» надати їй споживчий кредит, шляхом перерахунку на Картковий рахунок на наступних умовах: Тип кредиту: Споживчий кредит; Сума кредиту: 35353,54 грн.; Строк дії кредиту 12 міс.; Процентна ставка, 18%; Тип ставки фіксована (а.с.29).

Згідно підписаного відповідачем 03.02.2020 паспорту споживчого кредиту (lнформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит):тип кредиту: споживчий кредит; сума кредиту у грн. 35353,54 грн., строк кредиту 12 місяців; процентна ставка: відсотків річних: 18,00% на залишок за кредитом;тип процентної фіксована; разова комісія при видачі кредиту 353,54 грн.; щомісячна комісія за супроводження кредиту 1767,68 грн. У паспорті вказано на те, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 03.02.2021 р.

В додатку № 1 міститься інформація щодо типу кредиту: споживчий кредит; суми кредиту у грн. 35353,54 грн., строку кредиту 12 місяців; процентної ставки: 18,00% річних на залишок за кредитом;тип процентної ставки фіксована; разова комісія при видачі кредиту 353,54 грн.; графік платежів та загальна вартість кредиту: 60153,15 грн. При цьому у колонці «розрахунково-касове обслуговування» вказана щомісячна комісія -1767,68 грн., без зазначення переліку послуг. (а.с.29 зворот). Акту виконаних робіт за комісією (надання послуг) згідно з Договором АТ «РВС БАНК» суду не надано.

В судовому засіданні також було досліджено оригінали вищевказаної заяви-Договору та додатку № 1.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 19.02.2024 виникла заборгованість перед кредитором, що складається із: суми заборгованості по кредиту - 9521,07 грн., суми заборгованості за процентами - 3834,62 грн., суми заборгованості по комісії - 16056,69 грн. (а.с.114-117).

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач сплатила суми на погашення заборгованості: 03.07.2020 635,62 грн., 08.07.2020- 5017,34 грн., 21.08.2020- 2898,86 грн., 22.09.2020 2943,54 грн., 22.10.2020- 2869,26 грн., на загальну суму 14364,62 грн.; на погашення простроченої заборгованості: 04.03.2020 2728,59 грн., 21.04.2020- 2729,95 грн., 21.05.2020- 2722,96 грн., 27.11.2020 3216,35 грн., на загальну суму 11467,85 грн.; на погашення заборгованості по відсотках: 04.03.2020 512, 62 грн., 03.04.2020- 11,11 грн., 21.04.2020- 512,37 грн., 21.05.2020 478,98 грн., 03.06.2020- 0,38 грн., 03.07.2020 829,02 грн., 03.08.2020 2,66 грн., 21.08.2020- 342,35 грн., 22.09.2020 295,07 грн., 22.10.2020 428,88 грн., 27.11.2020 -15,97 грн., 05.01.2021 379,89 грн, 18.06.2021 -25,32 грн. на загальну суму 3834,62 грн.; на погашення заборгованості по комісії: 04.03.2020 1767,68 грн., 21.04.2020- 1767,68 грн., 21.05.2020- 1767,68 грн., 03.07.2020 3535,36 грн., 21.08.2020- 1767,68 грн., 22.09.2020 1767,68 грн., 22.10.2020 1767,68 грн., 27.11.2020 -1767,68 грн., 05.01.2021 1620,11 грн. на загальну суму 17529,23 грн., а всього на загальну суму 47196,32 грн.

Як вказано вище, згідно підписаного відповідачкою 03.02.2020 паспорту споживчого кредиту (lнформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) п.4 передбачено разова комісія при видачі кредиту 353,54 грн.; щомісячна комісія за супроводження кредиту 1767,68 грн.

При вирішенні спірних правовідносин суд враховує наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Такі висновки суду зроблено у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит,банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно п.п.4.2.11., ч.4 «Загальні права сторін», розділу I «Загальні засади» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право контактувати з клієнтами, використовуючи доступні канали зв`язку: «сервіс SMS-банкінг», поштова розсилка, повідомлення електронною поштою, SMS-повідомлення, повідомлення у/на банкоматах та платіжних терміналах, на квитанціях (чеках, сліпах тощо), розміщуючи інформацію та/або повідомлення на сайті банку тощо.

Відповідно до п.п.5.2.5., ч.5 «Загальні обов`язки сторін», розділу I «Загальні засади» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк зобов`язаний забезпечити консультацію та прийом усних звернень за телефонами центру обслуговування клієнтів банку у разі виникнення питань з обслуговування карткового рахунку та користування карткою.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»,після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Однак, встановивши у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорті споживчого кредиту сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 5% від суми кредиту, щомісячно, банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Отже, відповідні дії банку вносять дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими.

Аналогічних висновків щодо дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20 (провадження №61-17825св21).

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд приходить до висновку, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Отже, враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх з відповідачем (споживачем) при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та одноразово при наданні кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Подібні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

Водночас, щодо нарахованої заборгованості відповідачу за відсотками за договором кредиту, то дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку:

Частиною 1ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі № 359/2703/15ц).

Так, 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву-договір про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

За умовами вказаного договору вона отримала споживчий кредит в сумі 35353,54 грн. строком на 12 місяців та сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами.

Таким чином, останнім днем нарахування процентів за вказаним договором є 03.02.2021 року. Вказане відповідає і графіку платежів та розрахунку загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки ( з урахуванням всіх супутніх послуг).

Проте, як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитними коштами за договором від 03.02.2020 року Позивачем були нараховані також за період з 28.02.2020 року по 31.01.2022 року, тобто за 23 місяці, що виходить за межі строку кредитування. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що відсотки нараховувалися до початку воєнного стану.

Варто також зауважити, що, крім підписаного відповідачем заяв - договору та паспорту споживчого кредиту, позивачем додано до позову роздруківку Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Однак як вказано вище, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договори про комплексне обслуговування фізичних осіб від 03.02.2020, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначену Пропозицію.

У зв`язку з цим, оскільки Публічна пропозиція АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка наявна у матеріалах справи, не містить підпису відповідача, а тому її не можна розцінювати, як частину договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, укладеного між сторонами 03.02.2020. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом.

Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Схожий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі №342/180/17.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахована позивачем заборгованість за відсотками за договором від 03.02.2020, поза межами строку дії договору,не відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки така не обумовлена підписаними відповідачем умовами, а тому не підлягає задоволенню судом.

Крім того, судом враховується, що позивачем не заявлено до стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми, в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому суд не в праві виходити за межі заявлених позивачем вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню проценти за користування кредитом за договором позики, що станом на 03.02.2021 становили 3971,02 грн. та тіло кредиту у розмірі 35353,54 грн., а всього на загальну суму 39324,56 грн.

Разом з тим, як зазначено судом вище, відсотки, які були нараховані відповідачу поза межами строку дії договору у розмірі 1707,61 грн., що не передбачено підписаною відповідачем заявою від 03.02.2020 року, нараховувалися позивачем необґрунтовано.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, зі сплачених відповідачкою коштів у загальному розмірі 47196,32 грн., сума в розмірі 17529, 23 грн., була зараховувана на рахунок погашення комісії.

Умовами договору не встановлено черговості погашення кредитної заборгованості, а відтак, за положеннями статті 534 ЦК України у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу основна сума боргу.

За положеннями статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

На думку суду, суми коштів, які були внесені відповідачем в рахунок погашення своїх зобов`язань не повинні були зараховуватися в рахунок погашення відсотків поза межами строку договору та комісії. Ці суми коштів мали зараховуватися в рахунок погашення боргу зі сплати фактично отриманих грошових коштів та відсотків, нарахованих протягом строку дії договору.

Отже, суд вважає, що станом на час розгляду цієї справи відповідач повністю виконала свій обов`язок щодо повернення фактично отриманих коштів та сплати відсотків на користь позивача.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості задоговором про надання банківських послуг від 03.02.2020 року, оскільки використані відповідачем кошти повернуті позивачеві повністю, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,530,610,612,625,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141,263-265,268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «РВС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство «РВС БАНК», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 14.02.2025.

Суддя Т.А. Бурдун