1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 332/1575/24 2/335/106/2025
про залишення позовної заяви без розгляду
05 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої-судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом адвоката Мухіної Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в залі суду клопотання представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та клопотання представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом адвоката Мухіної Людмили Сергіївни про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дитини з батьком,-
11.04.2024 відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 подана через представника - адвоката Дерев`янко Ірину Олександрівну до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей з матір`ю.
Відповідно до ухвали суду від 15.04.2024 по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 13.05.2024 з повідомленням учасників справи, яке неодноразово було відкладено з різних підстав, останній раз на 16.09.2024.
06.05.2024 від представника відповідача адвоката Мухіної Л.С. надійшла зустрічна позовна заява.
31.05.2024 від представника третьої особи надійшов висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4
06.08.2024 від представника відповідача - адвоката Мухіної Л.С. надійшло клопотання про виклик свідків.
09.08.2024 від представника позивача - адвоката Дерев`янко І.О. надійшло клопотання про виклик свідків.
12.08.2024 ухвалою суду зустрічний позов разом з первісним було об`єднано в одне провадження.
Відповідно до ухвали суду від 16.09.2024 підготовче провадження у справі було закрито та призначено судовий розгляд.
13.01.2025 до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом адвоката Дерев`янко І.О. в інтересах ОСОБА_2 про залишення первісного позову без розгляду. Додатково вказали, що наслідки залишення позову без розгляду, передбачені ЦПК України, гр. ОСОБА_2 відомі та зрозумілі. Просили позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком розглядати без особистої участі відповідача за зустрічним позовом та її представника, ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дітей.
05.02.2025 до канцелярії суду надійшла заява від представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом адвоката Мухіної Л.С. про поновлення процесуального строку та залишення позову без розгляду. Додатково зазначила, що на теперішній час, після початку розгляду справи по суті, виникли нові обставини, які не могли бути враховані при поданні позову ні первісним позивачем ОСОБА_2 , ні позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 . Внаслідок затримання ОСОБА_2 правоохоронними органами у зв`язку з вчиненням нею злочину та перебуванням її на теперішній час під вартою проживання дітей з нею є неможливим. Фактично обидві дитини - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком - ОСОБА_1 , знаходяться повністю на його утриманні. Вважають, що таких обставин продовження розгляду справи, предметом якої є визначення місця проживання дітей, на теперішній час є недоцільним.
В судове засідання, призначене 05.02.2025 позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, в заяві від 13.01.2025 просили розгляд справи провести за їх відсутності.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Мухіна Л.С. в судовому засіданні підтримали клопотання про залишення первісного позову та зустрічного позову без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).
Частиною 1 ст. 8 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 закону «Про судоустрій і статус суддів»).
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.
Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до ч. 10 ст. 188 ЦПК України справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.
Згідно п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Дерев`янко І.О. представляє інтереси ОСОБА_2 на підставі окремої угоди та її повноваження судом перевірені, обмежень щодо можливості надання нею клопотання про залишення позову без розгляду судом не встановлено.
Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Мухіна Л.С., яка також має відповідні повноваження щодо представлення інтересів ОСОБА_1 , надала заяву про залишення зустрічного позову без розгляду. Додатково сам відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 підтримав зазначене клопотання та вважав його таким, яке підлягає задоволенню.
Суд дійсно бере до уваги те, що відповідно до п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, подати заяву про залишення позовних вимог без розгляду позивач вправі лише до початку розгляду справи по суті.
Зі змісту наведеної статті можна дійти висновку, що право на подання позивачем заяви про залишення його позову без розгляду обмежене встановленим законом строком - до початку розгляду справи по суті.
Згідно зі ст. 222 ЦПК України, розгляд заяв та клопотань: 1. Головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.2. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Так, у постанові від 08.09.2021 у справі № 758/2008/19 Касаційний цивільний суд вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заява позивача про залишення позову без розгляду подана після початку розгляду справи по суті. При цьому суд першої інстанції також не звернув увагу на те, що після початку розгляду справи по суті передбачено право позивача відмовитись від позову.
При цьому, аналогічними ст. ст. 118, 119 ГПК України є ст. ст. 126, 127 ЦПК України.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України передбачені наслідки пропущення процесуальних строків. Так, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 127 ЦПК України поновлення та продовження процесуальних строків: 1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 2. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.3. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.4. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Цивільно-процесуальним законодавством не встановлено неможливість поновлення строку на подання заяви про залишення позову без розгляду.
Таким чином, суд вважає, що клопотання про поновлення строку для звернення з клопотанням про залишення позову без розгляду можливо задовольнити.
Окремо суд зазначає, що право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним, тобто не залежить від мотивів позивача та волі інших сторін у справі.
Суд, перевіривши повноваження осіб, які підписали від імені позивачів заяви про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, з урахуванням заяви представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Дерев`янко І.О. щодо залишення без розгляду первісного позову, яке не порушує права та інтереси інших осіб, та заяви представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Мухіної Л.С. про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, вважає, що заяви про залишення без розгляду первісного позову та зустрічної позовної заяви підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Разом з тим, відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
При цьому, звертаючись з заявами про залишення позовів без розгляду представники сторін не порушували питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 126-127, 222, 257, 260, 353-354 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Поновити сторонам строк для звернення з клопотаннями про залишення позовів без розгляду.
Клопотання представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей з матір`ю - задовольнити.
Клопотання представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом адвоката Мухіної Людмили Сергіївни про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дитини з батьком - задовольнити.
Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дитини з батьком залишити без розгляду.
Роз`яснити сторонам, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено 10.02.2025.
Суддя: О.О. Романько