Справа № 752/3371/25
Провадження №: 2-з/752/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кирильчук І. А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант-Капітал» про захист прав споживачів, розірвання договору про участь у фонді фінансування будівництва, стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант-Капітал» (далі - ТОВ «Гарант-Капітал») про захист прав споживачів, розірвання договору про участь у фонді фінансування будівництва, стягнення грошових коштів.

Звертаючись до суду з указаним позом, представник позивача - адвокат Маринушкін А. Г. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Гарант-Капітал», як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «Гарант-Капітал» у межах суми позовних вимог на загальну суму 940 728,55 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ) від 21 листопада 2018 № 87838 (далі - договір № 87838) та стягнення переданих в управління грошових коштів. Позивачем в повному обсязі було здійснено оплату вартості квартири як предмета договору № 87838 за адресою: АДРЕСА_1 , в житловому будинку № 26 , на 5-му поверсі, номер об`єкта інвестування 38, кількість кімнат 2, загальна площа об`єкта інвестування відповідно до проекту 57,45 кв. м. Грошові кошти передано в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування - квартири в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на дату подання позовної заяви, об`єкт інвестування позивачу не переданий, а об`єкт будівництва не побудований.

Відповідно до інформації, яка є публічною та загальнодоступною, розміщеною на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вимоги кредиторів банку, у тому числі й відповідача, були задоволені в повному обсязі. Таким чином, на рахунок відповідача було зараховано 244 811 113,14 грн коштів із фондів фінансування будівництва «Еврика» та «Патріотика».

У разі розірвання договору про участь у ФФБ відбувається зменшення обсягу підтвердженого замовлення на будівництво і забудовник зобов`язаний на вимогу управителя ФФБ виду А повернути кошти на рахунок цього ФФБ для розрахунку з довірителями.

Відповідно до статті 17 Закону України № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон № 978) виплата довірителям коштів з ФФБ має здійснюватися оперативного резерву, який зобов`язаний сформувати управитель за рахунок отриманих в управління коштів.

Таким чином, розмір оперативного резерву має підтримуватись управителем в певному обсязі навіть у разі виплати коштів довірителям, які виходять з ФФБ. Оперативний резерв для виплати коштів довірителям відповідачем не створено. Відсутність оперативного резерву, який призначений для виплати коштів довірителям, є грубим порушення пункту 3 договору та статті 11 Закону № 978.

Відповідно до фінансової звітності відповідача, що міститься на веб-сайті https://42093595.emitent.net.ua/ залишок коштів на рахунках ФФБ «Еврика» та «Патріотика» станом на 31 грудня 2023 року складав 244 605,00 гривень. У період з 09 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року сума коштів на рахунках ФФБ зменшилась на 206 тис. гривень.

За результатами розгляду Комітетом з контролю якості аудиторських послуг складено довідку від 23 жовтня 2024 року, в якій зазначено, що аудиторський звіт містить інформацію, яка не відповідає дійсності, виявлені істотні порушення в обліку та використанні відповідачем коштів ФФБ виду А «Еврика», головним з яких є безпідставне включення до власних доходів управителя відсотків за залишками коштів на рахунках ФФБ в сумі 16,677 млн. гривень. За даними від банківських установ станом на 31 грудня 2023 року на рахунках ФФБ виду А «Еврика» та «Партіотика» знаходилось 261 282,00 гривень.

Всупереч наявним первинним документам відповідач вказує у фінансовій звітності ФФБ станом на 31 грудня 2023 року залишок коштів в сумі 244 605,00 гривень. Різницю в сумі 16 677,00 гривень відповідач зарахував у свій дохід та врахував під час розрахунку нормативу поточної ліквідності станом на 29 лютого 2024 року. Таким чином, відповідач привласнив 16 677,00 гривень коштів, які належать довірителям ФФБ.

Виявлені порушення свідчать про те, що відповідач неправомірно використовує кошти довірителів, зокрема включає до власних доходів відсотки, які мали використовуватися для інших цілей. Відсутність належно сформованого оперативного резерву створює реальний ризик відсутності коштів на рахунках ФФБ у разі виконання судового рішення. Зменшення залишків на рахунках ФФБ та виявлені фінансові порушення підтверджують, що відповідач може продовжувати нецільове використання коштів, що унеможливить виконання рішення суду про стягнення коштів на користь довірителів ФФБ. Позов спрямований на стягнення грошових коштів, які мають бути повернені позивачу в разі розірвання договору участі у ФФБ. У разі задоволення позовних вимог, судове рішення має бути виконане шляхом реального перерахування грошових коштів із рахунків відповідача на користь позивача. Для цього необхідно забезпечити збереження коштів на рахунках ФФБ, щоб вони могли бути використані для виконання судового рішення в межах розміру коштів, що були перераховані ФФБ.

Підстав для надання зустрічного забезпечення у даному випадку немає.

07 лютого 2025 року представник відповідача подав заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких зазначив, що ТОВ «Гарант-Капітал» є фінансовою компанією, яка здійснює управління майном для фінансування об`єктів будівництва, відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 12 січня 2021 року у справі № 910/14860/20 замінено управителя ФФБ виду А «Еврика» на ТОВ «ФК «Гарант Капітал». Управитель, який не є банківською установою, відкриває в обраному ним банку на своє ім`я окремий поточний рахунок, який є рахунком фонду, який використовується, в тому числі для зберігання оперативного резерву, сформованого за рахунок залучених в управління коштів. Облік коштів, внесених довірителем до ФФБ, а також облік коштів, спрямованих управителем з ФФБ на фінансування будівництва, управитель здійснює відокремлена від іншого майна управителя, а також інших ФФБ. Грошові кошти ФФБ мають спеціальний статус і цільове призначення, а оперативний резерв, існування якого підтверджує і позивач, створений для виплати коштів довірителям, а тому ризик того, що ці грошові кошти будуть відчужені відповідачем відсутні.

Пунктом 3.10 Правил ФФБ виду А «Еврика» за програмою ТОВ «Аркада-Будівництво», затверджених рішенням Правління ПАТ АКБ «Аркада» від 06 липня 2015 року управитель при здійсненні управління ФФБ не несе відповідальності власним майном за виплату коштів довірителям ФФБ.

Рахунки ФФБ мають цільове призначення - фінансування будівництва та зокрема, виплата коштів довірителям з ФФБ у разі, коли припиняється управлінням майном, в тому числі за рішенням суду, з оперативного резерву. Грошові кошти по ФФБ виду А «Еврика» відповідач отримав лише 09 березня 2023 року. Вказав, що у заяві представник позивача не надає доказів на підтвердження «привласнення» коштів товариством та не зазначає на які інші цілі вони витрачаються управителем. Всі доводи представника позивача ґрунтуються на припущеннях, відсутнє будь-яке обґрунтування чому арешт має бути накладений на кошти відповідача, якщо позивачем такі кошти відповідачу не передавались, а були внесенні до ФФБ. Доводи позивача щодо нецільового використання коштів не доведені належними та достатніми доказами. Аудиторська палата України не наділена повноваженнями визначити цільове чи нецільове використання коштів товариством, тому доводи позивача стосуються перевірки діяльності аудиторів, а не діяльності товариства. Звязок між заходами забезпечення позову та предметом позовної вимоги в частині накладення арешту на всі рахунки відповідача взагалі відсутній.

Крім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову заблокує діяльність відповідача як управителя ФФБ, відповідач буде позбавлений мождивості взагалі функціонувати як управитель ФФБ, що порушить права інших довірителів ФФБ.

У задоволенні заяви про забезпечення позову представник відповідача просив відмовити.

Відповідно до частин першої, шостої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, враховуючи заперечення представника відповідача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150

ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Як вбачається із поданої позовної заяви 21 листопада 2018 між ПАТ «АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва №8738, відповідно до умов якого управитель приймає від довірителя кошти в управління та відповідно до правил фонду і цього договору перераховує частину таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів (оперативний резерв) залишається в управління управителя.

Об`єктом будівництва за цим договором є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 6 договору про участь у Фонді фінансування будівництва №87838 від 21 листопада 2018 року за довірителем закріплюється об`єкт інвестування - квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складова частина об`єкта будівництва житловий будинок № 26, номер об`єкта інвестування 38 .

ОСОБА_1 здійснила оплату вартості вказаної квартири, яка є предметом договору № 87838, у сумі 940 728,55 грн та 29 грудня 2018 року отримала свідоцтво про участь у ФФБ виду А «Еврика» № 303275 за програмою ТОВ «Аркада-будівництво».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» к ошти оперативного резерву, сформованого управителем відповідно до встановлених обмежень за рахунок отриманих в управління коштів, управитель використовує для виконання таких операцій: виплата довірителям коштів з ФФБ; перерозподіл отриманих в управління коштів між об`єктами будівництва внаслідок здійснення довірителями операції зміни об`єкта інвестування.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Під забезпеченням позову у даному випадку слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. При цьому забезпечення позову має бути спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Посилання представника позивача про імовірне утруднення виконання судового рішення у справі є необґрунтованим та недоведеним та базуються лише на припущеннях, адже позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів. Доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову не зазначені обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо розірвання договору та стягнення грошових коштів, у випадку задоволення судом зазначених вимог, належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставини надано не було.

Суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження можуть призвести до незворотних наслідків.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Крім того, суд вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ФК «Гарант Капітал», як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «ФК «Гарант Капітал» у межах суми позовних вимог на загальну суму 940 728,55 грн, може спричинити товариству перешкоди у здійсненні ним своєї господарської діяльності.

Суд зауважує, що підставою для застосування заходів забезпечення позову може бути встановлення об`єктивної можливості вчинення відповідачем дій, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду або ефективний захист прав, які є предметом розгляду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, огляду на те, що представником позивача не доведено належними чи допустимими доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант-Капітал» про захист прав споживачів, розірвання договору про участь у фонді фінансування будівництва, стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 12 лютого 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук