С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/587/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

23 січня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Міщенка П.В.

представника Відповідача - адвоката Бойка С.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Ганчук Юлія Ярославівна, ОСОБА_5 , про скасування рішення державного адміністратора.

ІI. Описова частина

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності/довірчої власності: 25301650 та 25301723 від 19.03.2018 року, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна.

Ухвалою від 07 червня 2021 року в справі було відкрите загальне позовне провадження.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає наступне.

Позивачка вказує, що 19 березня 2018 року державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна на підставі технічного паспорту (серія та номер: 1279, виданий 19.02.2018, видавник: ФОП ОСОБА_7 ) та Листа-підтвердження (серія та номер: 062/14-989 (И-2018) виданий 30.01.2018 КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації") зареєструвала в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 (1/2 частка) та ОСОБА_6 (1/2 частка).

Позивач вважає, що вищевказана державна реєстрація проведена на підставі документів, які містять інформацію, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Зазначає, що даний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_8 , про що свідчить інвентаризаційна справа Київського міського бюро технічної інвентаризацію на домоволодіння АДРЕСА_2 від 1975 року, рішення № 1400 Виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 30.07.1962, яким було надано дозвіл громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на проведення капітального ремонту будинку по АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла у віці 95 років.

Відповідно до Довідки № 2425 від 27.11.2004 ДЕЖ № 913 КП УЖГ Солом`янського району, виданої ОСОБА_8 , у житловому будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані наступні особи:

- ОСОБА_8 з 1945 року;

- ОСОБА_10 (син) з 1969 року;

- ОСОБА_11 (онук) з 1992 року;

- ОСОБА_6 (син) з 1974 року;

- ОСОБА_3 (онук) з 1995 року;

- ОСОБА_12 (онука) з 1994 року;

- ОСОБА_1 (онука) з 2001 року;

- ОСОБА_13 (невістка) з 1976 року;

- ОСОБА_14 (невістка) з 1973 року.

Станом на 06 липня 2012 року у житловому будинку проживали і були зареєстровані п`ять осіб, що підтверджується довідкою КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" від 06.07.2012 №1266.

Все це свідчить про те, як вказує Позивачка, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , існував задовго до державної реєстрації права власності на нього за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та належав на праві приватної власності зовсім іншим особам.

Тобто, в даному випадку державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мала здійснюватися лише на підставі свідоцтва про право на спадщину або на підставі рішення суду.

Позивачка стверджує, що вона є рідною дочкою ОСОБА_15 , який є рідним сином ОСОБА_8 , тобто є рідною внучкою померлої та, відповідно, відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

У зв`язку з цим здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 порушує її права а спадкування даного об`єкту.

15 листопада 2021 року представником на той час Відповідача - ОСОБА_6 - подано письмовий відзив на позовну заяву. У своєму відзиві зазначив наступне.

Дід Відповідача ОСОБА_6 та прадід Позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_16 був землекористувачем за адресою АДРЕСА_3 .

В подальшому частина майнових прав на садибу та земельну ділянку перейшла до його дочки ОСОБА_8 . На підставі рішення виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1956 №1163 зареєстровано за землекористувачами по АДРЕСА_4 .

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 30.07.1962 №1400 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (дружина брата ОСОБА_8 ) видано дозвіл на проведення капітального ремонту будинку по АДРЕСА_1 , без розширення габаритів і без проведення змін у внутрішньому плануванні.

Представник Відповідача-1 зазначив, що у 1992 році ОСОБА_8 подала заяву про прийняття вказаного домоволодіння в експлуатацію, в 1999 році на домоволодіння було виготовлено технічний паспорт, у 2008 році СЕС Солом`янського району виготовлено висновок по проекту будівництва, а також отримано погодження генерального проектувальника та органу державного пожежного нагляду до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію домоволодіння. Однак зареєструвати належним чином своє право власності на 1/2 частину будинковолодіння ОСОБА_8 не встигла, ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

За своє життя, як зазначається у відзиві, ОСОБА_8 вчинила заповіт, яким заповідала все своє майно ОСОБА_6 . У встановлений законом строк ОСОБА_6 звернувся до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері ОСОБА_8 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано для вирішення питання звернутися до суд.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 в 2013 році звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої матері (справа № 2609/30186/12, провадження № 2/760/762/13), проте рішенням від 18.03.2013 у задоволенні позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що до складу спадщини увійшли лише права та обов`язки ОСОБА_8 як забудовника, а не саме право власності на об`єкт будівництва у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, як зазначив представник Відповідача, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (спадкоємиця ОСОБА_9 ) скористалися своїм успадкованим правом забудовників та оформили право власності на об`єкт будівництва у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 за кожним.

Той факт, що в будинку були зареєстровані і інші особи, в тому числі - Позивачка, не свідчить на набуття ними права власності на будинок чи права забудовника. Враховуючи, що Позивачка не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 , будь-які її права внаслідок реєстрації права власності на 1/2 будинку за ОСОБА_6 не порушені.

08.11.2021 до суду надійшли письмові пояснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., в яких проти задоволення позову вона заперечувала.

10.12.2021 Відповідач ОСОБА_6 помер, у зв`язку з чим до участі у справі в якості Відповідачів були залучені його спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У судовому засіданні Позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник Відповідача -1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представника Відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що рішенням №1400 виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 30.07.1962 було надано дозвіл ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на проведення капітального ремонту будинку по АДРЕСА_1 .

У 1992 році ОСОБА_8 подала заяву про прийняття вказаного домоволодіння в експлуатацію, в 1999 році на домоволодіння було виготовлено технічний паспорт, у 2008 році СЕС Солом`янського району виготовлено висновок по проекту будівництва, а також отримано погодження генерального проектувальника та органу державного пожежного нагляду до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію домоволодіння.

Не встигнувши оформити право власності на збудований житловий будинок, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_8 було складено заповіт від 29.05.2007, яким заповідала вона все своє майно своєму синові ОСОБА_6 . (Том 1, а.с. 55)

Як вбачається з довідки Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, видати ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2013 року у справі №2609/30186/12 за позовом ОСОБА_6 до Київської міської ради було відмовлено у визнанні за ним 1/2 частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд послався на пункт 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з яким, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_8 , та яку прийняв позивач ОСОБА_6 , увійшли лише права та обов`язки ОСОБА_8 як забудовника, а не саме право власності на об`єкт будівництва у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

Реалізуючи своє право як забудовник, ОСОБА_6 разом з іншим співзабудовником Відповідачем-3 ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. із заявою про реєстрацію права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна. (Том 1, а.с. 186)

19 березня 2018 року державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна на підставі технічного паспорту (серія та номер: 1279, виданий 19.02.2018, видавник: ФОП ОСОБА_7 ) та Листа-підтвердження КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (серія та номер: 062/14-989 (И-2018) від 30.01.2018) прийняла рішення про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (1/2 частка) та ОСОБА_6 (1/2 частка). (а.с.212)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 1-2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 42 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на день прийняття рішення) для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

З матеріалів реєстраційної справи встановлено, що Заявниками були подані усі необхідні документи для реєстрації права власності на житловий будинок (садибу).

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права.

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду, фактично оспорюючи право власності Відповідачів на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не надала суду доказів, які б підтверджували, що реєстрацією на ім`я відповідачів права власності на будинок були порушені будь-які її права чи законні інтереси, які стосуються цього об`єкту нерухомості.

У зв`язку з наведеним Позивачкою не підтверджено обгрунтованості своїх позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач-2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач-3: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Третя особа-1: Ганчук Юлія Ярославівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, адреса: м. Київ, бул. Чоколівський, 30;

Третя особа-2: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: