Справа № 493/1930/24
Номер провадження 2-о/493/25/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суду Одеської області у складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта клопотання представника заінтересованої особи про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з заявою, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що батьку заявника ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 27.11.1975 року Котовською державною нотаріальною конторою Одеської області, реєстр № 6893, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , в якому він проживав з 2002 року зі своїми батьками ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 . В цьому будинку були зареєстровані його батьки та рідна сестра ОСОБА_2 . Заявник був зареєстрований в іншому батьківському будинку по АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, у заявника виникла необхідність оформити їх спадщину, до складу якого входить придбаний батьками у шлюбі вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

Після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник та його сестра ОСОБА_2 як спадкоємці за законом першої черги звернулись до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. з заявою про прийняття спадщини матері, до складу якої зокрема входить і 1/2 частка їхньої матері вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки даний будинок був придбаний їх батьками спільно у шлюбі.

Нотаріусом було заведено спадкову справу № 299/2022 до майна їх матері.

Однак, для оформлення частки спадщини батька заявника ОСОБА_4 , йому необхідно встановити факт постійного проживання разом з батьком на день його смерті, оскільки вони були зареєстровані за різними адресами та у відведений законом шестимісячний строк заявник не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини свого батька.

Тому, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання його з батьком ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22.11.2024 року ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області відкрито окреме провадження у цивільній справі, з викликом до суду учасників справи.

04.02.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Цуркана О.О. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заінтересована особа ОСОБА_2 вважає, що вимоги, які викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення є такими, що порушують спір про право, адже заявник на момент смерті спадкодавця не проживав разом із останнім та задоволення цієї зави судом призведе до встановлення преюдиційного факту, який буде використаний заявником для оформлення спадщини. Тому вказані вимоги заявника слід розглядати в порядку позовного провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, про те надав заяву про проведення судового засідання 12.02.2025р. у його відсутність.

Представник заінтересованої особи адвокат Цуркан О.О. та заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про те представник надав клопотання про проведення судового засідання без участі сторони заінтересованої особи, клопотання про залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення підтримали в повному обсязі.

Ознайомившись із клопотанням представника заінтересованої особи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для оформлення частки спадщини батька заявника ОСОБА_4 , а саме встановлення факту постійного проживання разом з батьком на день його смерті, оскільки вони були зареєстровані за різними адресами та у відведений законом шестимісячний строк заявник не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини свого батька.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження№ 61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21), від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21 (провадження № 61-16757св21) та від 02 травня 2022 року у справі № 944/2326/21 (провадження № 61-3761ск22).

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданого клопотання встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Отже, суд приходить до висновку про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.02.2025 року.

СУДДЯ