УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 167/433/24

провадження № 61-9791св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - виконуюча обов`язки начальника Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Наталія Григорівна,

заінтересована особа (стягувач)- Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Солтисюком Андрієм Петровичем, на постанову Волинського апеляційного суду від 27 червня 2024 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст скарги

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність виконуючої обов`язки начальника Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г. (далі - виконуюча обов`язки начальника Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г.), стягувач - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія»).

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2009 року у справі № 2-633/09 стягнуто з нього на користь Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - АТ «Український інноваційний банк») заборгованість за кредитною угодою від 06 жовтня 2006 року № 630 у розмірі 19 499,36 доларів США; 7 667,57 грн за отриманий кредит; 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи.На підставі вказаного заочного рішення суду 18 грудня 2009 рокуРожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-633/09, який було пред`явлено стягувачем до Рожищенського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області для примусового виконання.

Зазначав, що постановами головного державного виконавця Рожищенського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області Михальчука В. В. від 02 квітня 2010 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з нього на користь АТ «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 499,36 доларів США та 7667,57 грн, а також виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з нього на користь АТ «Український інноваційний банк» грошових коштів у розмірі 1 820 грн судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи. В ході здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 державним виконавцем 07 лютого 2011 року було накладено арешт на його рухоме та нерухоме майно.

Вказував, що 23 серпня 2011 року виконавчий лист було повернуто стягувачу за його вимогою на підставі листа від 23 серпня 2011 року № 1643 у зв`язку із добровільним виконанням рішення суду.

При цьому незважаючи на відсутність боргу перед стягувачем ПАТ «Українська інноваційна компанія», арешт державним виконавцем було знято лише з його рухомого майна, проте арешт на нерухоме майно залишається чинним на сьогодні, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначав, що про наявність арешту йому стало відомо у березні 2024 року під час передачі сільськогосподарського паю в оренду та після ознайомлення з витягами з виконавчих проваджень, 15 квітня 2024 року його представник звернувся до Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з його майна, у задоволенні якої було відмовлено та роз`яснено, що арешт може бути знято лише на підставі рішення суду.

На думку заявника, наявність протягом тривалого часу (майже 15 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Посилаючись на обставини, встановлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19), вважав, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником АТ «Український інноваційний банк», відтак є стягувачем у виконавчих провадженнях, відкритих із примусового виконання виконавчого листа № 2-633/09, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 18 грудня 2009 року.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати бездіяльність виконуючої обов`язки начальника Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г., що полягає у незнятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, протиправною;

-зобов`язати виконуючу обов`язки начальника Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г. зняти арешт з нерухомого майна, який накладений під час виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2, а саме обтяження: номер запису про обтяження 11219328 від 27 травня 2011 року; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № НОМЕР_1, від 07 лютого 2011 року, Державний виконавець ВДВС Рожищенського РУЮ Кисіль Д. В.; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник майна, яке обтяжується: ОСОБА_1 ; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22 травня 2024 року у складі судді Шептицької Н. В. скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано бездіяльність виконуючої обов`язки начальника Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г., що полягає у незнятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, протиправною.

Зобов`язано виконуючу обов`язки начальника Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Н. Г. зняти арешт з нерухомого майна, який накладений під час виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2, а саме обтяження: номер запису про обтяження 11219328 від 27 травня 2011 року; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № НОМЕР_1, від 07 лютого 2011 року, Державний виконавець ВДВС Рожищенського РУЮ Кисіль Д. В.; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник майна, яке обтяжується: ОСОБА_1 ; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції.

Ураховуючи добровільне погашення боржником боргу, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей щодо рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на нерухоме майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 та визнання протиправної бездіяльності виконавчої служби щодо незняття арешту з нерухомого майна заявника. Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності чинного виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

При цьому районний суд відхилив посилання державного виконавця на несплату боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з огляду на відсутність доказів, що з метою стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження державний виконавець виносив постанову, відкривав виконавче провадження і з метою виконання цього виконавчого документа накладав арешт на майно боржника.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 червня 2024 року апеляційну скаргу Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 22 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що районним судом залишено поза увагою ту обставину, що стягувачем за виконавчим листом № 2-633/09, виданим Рожищенським районним судом Волинської областіє АТ «Український інноваційний банк», проте боржник у якості стягувача зазначив ПАТ «Українська інноваційна компанія». При цьому судом не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19) щодо правового статусу ПАТ «Українська інноваційна компанія», що призвело до передчасного висновку про правонаступництво ПАТ «Українська інноваційна компанія» у правовідносинах, які є предметом розгляду цієї справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Український інноваційний банк» є безпосереднім учасником виконавчого провадження № НОМЕР_2, тому вирішення цієї справи по суті стосується прав та обов`язків вказаної юридичної особи, проте районний суд не вирішив питання про залучення стягувача до участі у справі, чим порушив його право на доступ до правосуддя. При цьому відомостей про заміну стягувача у виконавчому листі чи у виконавчих провадженнях матеріали справи не містять.

Апеляційний суд вважав висновок боржника та районного суду про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» передчасним та таким, що не підтверджується належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Солтисюк А. П., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить постанову Волинського апеляційного суду від 27 червня 2024 року скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У липні 2024 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Солтисюком А. П., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

У вересні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 січня 2025 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Солтисюком А. П., мотивована тим, що апеляційний суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, неповно дослідив та надав правову оцінку наявним у справі доказам, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що апеляційний суд не врахував, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» та Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» є однією і тією ж юридичною особою, яка змінила найменування, тому безпідставним є висновок суду про незалучення стягувача до участі у справі. Посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 914/3587/14 та від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16, які не були враховані апеляційним судом.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з такого.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2024 року справу № 2/1522/11652/11(провадження № 61-15480св23) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О. О., допущену в ході виконання виконавчого листа № 2/1522/11652/11, виданого 26 квітня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О. О., допущену в ході виконання виконавчого листа № 2/1522/11652/11, виданого 26 квітня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості прийнято до розгляду (провадження № 14-137цс24).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 2/1522/11652/11(провадження № 14-137цс24)).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючої обов`язки начальника Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поліщук Наталії Григорівни, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Солтисюком Андрієм Петровичем, на постанову Волинського апеляційного суду від 27 червня 2024 року, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва Олександра Олександровича під час виконання виконавчого листа № 2/1522/11652/11, виданого 26 квітня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець