Справа №672/1326/24
Провадження №2/672/114/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Шкробот К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове домоволодіння після смерті її матері ОСОБА_2 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадщину після його смерті фактично прийняла дочка, ОСОБА_2 , мати позивачки. Проте юридично не оформила своїх прав на домоволодіння, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 за законом, не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представником позивача в позові сформовано вимогу про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Сатанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 донька спадкодавця, вступила у фактичне управління спадковим майном, частково оформила спадщину.

При вирішені питання щодо правомірності набуття майна в порядку спадкування суд зазначає, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

В силу ч.1 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є: в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт.

В технічному паспорті зазначено рік забудови будинку - 1957 рік.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

За даними, наданими КП ГМР «Городоцьке БТІ», домоволодіння АДРЕСА_1 , належало померлому ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 , однак за життя він не скористався своїм правом оформити право власності на цей будинок і зазначений будинок увійшов до складу спадщини, яку прийняла її донька ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про одруження прізвище « ОСОБА_4 » змінено на прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №3019/01-15 від 06.12.2024 встановлено, що ОСОБА_2 18.05.1993 за №10871 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, що зберігається в ощадній касі №3203/015 в с.Клинове Городоцького району Хмельницької області з належними процентами.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Спадщину після її смерті прийняла позивач, її донька ОСОБА_1 , спадкоємець за законом.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу прізвище ОСОБА_6 змінено на прізвище « ОСОБА_7 ».

З матеріалів витребуваної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, 07.11.2018 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,13 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, який встановлює право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач оформити право власності на домоволодіння не може, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього, про що свідчать копія довідки КП ГРМ «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» №819 від 05.12.2024, постанова приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Шаповал Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2024 року, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: шлакобетонний житловий будинок «А» загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., глиновалькована літня кухня «Б» загальною площею 94,7 кв.м., азбестоцементний навіс «В» загальною площею 29,8 кв.м., цегляний гараж «Г» загальною площею 21,4 кв.м., камінний погреб «Д» загальною площею 26,6 кв.м., дерев`яний навіс «Е» загальною площею 27,0 кв.м., цегляний хлів «Є» загальною площею 26,8 кв.м., цегляний хлів «Ж» загальною площею 69,9 кв.м., металева огорожа «N», після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Сатанівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, , місце знаходження: вул.Бузкова, буд. 135 Ж, смт.Сатанів Хмельницький район Хмельницька область, 32034.

Суддя Л.Пономаренко