Провадження № 2-о/639/2/25 Справа № 639/8413/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/8413/24

заявник: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: вул. Озерянська, 6, м. Харків)

про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, зацікавлена особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора в якій з урахуванням уточнень просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 на час смерті спадкодавця, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що він є зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 в будинку що зареєстрований на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно у частках 3/4 і 1/4. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 доводяться заявнику рідними бабкою і прабабкою. ОСОБА_3 померла в 1973 році. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , бабуся заявника. Померла вона у власному будинку по АДРЕСА_1 . У передбачений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини заявник до нотаріальної контори не звернувся, вважаючи, що як спадкоємець за законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину.

10.05.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Другої державної Харківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_4 . Однак, постановою державного нотаріуса від 10.05.2023 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування з причин пропуску 6-місячного строку для звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також враховуючи дані Державного реєстру актів громадського стану згідно з якими спадкодавець ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

На час смерті спадкодавець ОСОБА_4 , постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується довідкою лікаря Харківської міської лікарні №3 ОСОБА_5 за формою №106/о 368 яка видається для поховання, а також відповіддю В.о. директора міської лікарні № 3 на адвокатський запит про те, що надання медичної допомоги громадянам, які проживають по АДРЕСА_3 є в зоні обслуговування лікарні №3. Лікар-терапевт ОСОБА_5 засвідчив факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку з неможливістю отримати у нотаріуса свідоцтва про спадщину за законом, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі заявника та його представника і без допиту свідків, вимоги заяви підтримали в повному обсязі

Представник заінтересованої особи Другої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Другої Харківської державної нотаріальної контори.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є бабусею заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 02.12.2020 року виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна, інформація з паперових носіїв станом на 31.12.2012, № 1138374 від 02.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане 12.09.1953 П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 5360 належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою, АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане 12.09.1953 П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 5363 належить кожній по 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою, АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 та копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_4 вбачається, що місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 11.03.2002 року зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

З копії постанови державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ), Одрінською О.В. від 10.05.2023 року вбачається, що 10.05.2023 року до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) звернувся ОСОБА_1 з заявою про оформлення його спадкових прав, після смерті ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса від 10.05.2023 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування з причин пропуску шести-місячного строку для звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також враховуючи дані Державного реєстру актів громадського стану зазначено, що спадкодавець ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії відповіді від 14.11.2023 року № 926/0/512-23 В.о. директора КНП "Міська лікарня № 3" Барабашової Вікторії на адвокатський запит вбачається, що закладом КНП "Міська лікарня № 3" обслуговуються громадяни, які проживають в АДРЕСА_1 . Лікарем-терапевтом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було засвідчено факт смерті за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії довідки про причини смерті (до форми № 106/0 № 368, видається на поховання) від 04.11.2020 року виданої КНП "Міська лікарня № 3" вбачається, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: церебральний атеросклероз.

Згідно до ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:

а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, перелік допустимих доказів у даному випадку не є вичерпний, а визначається за критерієм достовірності.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Із роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

З урахуванням наведеного факти та обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, вимоги заявника ґрунтуються на вимогах закону, не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є доведеним, тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час смерті спадкодавця, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: вул. Озерянська, 6, м. Харків, ).

Повний текст рішення складено 14.02.2025 року.

Суддя В. В. Марченко