Ухвала

Іменем України

12 лютого 2025 року

смт Краснопілля

справа № 578/148/25

провадження № 2/578/116/25

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А. І. розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу, -

та установила:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 справу № 578/148/25 призначено головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку про неможливість розгляду даної справи, з наступних підстав.

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення, стягнення моральної шкоди у солідарному порядку, в якому просить суд виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 передати ключі від житлового будинку, правовстановлюючі документи та інші документи на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за вказаною адресою; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у солідарному порядку 70 000.00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2023 року справу № 578/1035/23 призначено головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

Відповідач ОСОБА_1 13.11.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді Косар А. І., вважаючи, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості й об`єктивності цієї судді. ОСОБА_1 працював у Краснопільському районному суді Сумської області з грудня 2002 року по 11 серпня 2020 року, у тому числі на посаді керівника апарату Краснопільського районного суду Сумської області з 01 лютого 2008 року по 11 серпня 2020 року. З жовтня 2016 року по серпень 2020 року працював під безпосереднім керівництвом судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтини Іванівни як голови вказаного суду. Переконаний, що спільна робота в Краснопільському районному суді, службовий контакт, спілкування можуть викликати сумнів у стороннього спостерігача в неупередженості судді та розгляду справи. Посилаючись на пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, позицію Європейського суду у вищезазначених справах, звертає увагу на те, що кожен суддя щодо якого є щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

24 грудня 2024 року Ухвалою суд задовольнив заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтини Іванівни від розгляду справи № 578/1035/23.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК з підстав, зазначених у стст. 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями статті 40 ЦПК передбачено, що питання відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Відповідно до вимог статті 15 Кодексу суддівської етики у редакції на час розгляду заяви, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

На переконання судді, розгляд даної справи в тому ж складі суду може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді та з метою зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін у справі заявити собі самовідвід, який задовольнити.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись стст. 36, 38, 39, 40, 41, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

Постановив:

Заяву про самовідвід суддіКраснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтини Іванівни від розгляду справи № 578/148/25 задовольнити.

Відвести суддю Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтину Іванівну від розгляду справи № 578/148/25.

Судову справу єдиний унікальний номер:578/148/25 передати до канцеляріі Краснопільського районного суду Сумської області для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає чинності з моменту підписання суддею.

Суддя А. І. Косар