Провадження № 2/947/1333/25
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Солтановської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,
07 листопада 2024 року, засобами поштового зв`язку, представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було розподілено судді Тополевій Ю.В., яка ухвалою від 26 листопада 2024 року матеріали цивільної справи направила до Київського районного суду м. Одеси для розгляду в порядку територіальної підсудності.
Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 10 січня 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М.
Ухвалою судді від 13.01.2025 року прийнято до провадження та відкрито провадження в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.02.2025 року о 11 год. 30 хв.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, 05.02.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив.
Судова кореспонденція, скерована на ім`я ОСОБА_1 повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2019 року між ПрАТ «УПСК» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Економія» №079-216/19/0000038, згідно з яким було застраховано, у т.ч. і на випадок ДТП транспортний засіб (ТЗ) ЗАЗ LANOS, р.н. НОМЕР_1 , 2013 р.в. Строк дії Договору страхування з 28.09.2019 року по 27.09.2020 рік. Страхова сума склала 112 200,00 грн. Франшиза, на суму якої зменшується страхове відшкодування, при пошкодженні ТЗ в ДТП - 0,5% від страхової суми, що складає, відповідно, 561,00 грн. (112 200,00 грн.*0,5%).
05.04.2020 року у м. Одеса, по вул. Люстдорфська дорога сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: ЗАЗ LANOS, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та КІА, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали ушкоджень.
Оскільки автомобіль ЗАЗ LANOS, р.н. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «УПСК» на підставі Договору страхування, водій ОСОБА_3 06.04.2020 року подав до ПрАТ «УПСК» Заяву-повідомлення (АВТОКАСКО), в якій повідомив про обставини пригоди, а власник автомобілю ОСОБА_2 08.04.2020 року подав до ПрАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на його банківський рахунок.
06.04.2020 року представником ПрАТ «УПСК» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено Акт огляду транспортного засобу та зафіксовано виявлені пошкодження також за допомогою фотографування.
Порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Відповідно до п. 8.5.9. Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 6).
Згідно з п. 8.5.10. Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, теж беруть відповідно до додатка 6, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також з інших джерел, які містять в собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників.
Відповідно до п. 59 додатку 6 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма «Audatex» - Німеччина.
За умовами Договору страхування виплата страхового відшкодування мала здійснюватися без ПДВ.
Таким чином, ПрАТ «УПСК» виконала свої зобов`язання по Договору страхування.
На підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої витати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Матеріали справи містять копії протоколів про адміністративне правопорушення за наслідками зазначеного ДТП у відношенні ОСОБА_1 : за ст. 124 КУпАП протокол серії ДПР18 №064722 за те, що він не витримав безпечну дистанцію, чим порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху (підписуючи протокол, ОСОБА_1 свою вину визнав); за ст. 122-4 КУпАП протокол серії ДПР18 №064723 за те, що після ДТП залишив місце пригоди та був розшуканий 07.04.2020 р., чим порушив п. 2.10. а Правил дорожнього руху (підписуючи протокол, ОСОБА_1 свою вину визнав).
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року по справі №947/9508/20 (провадження №3/947/2911/20) ОСОБА_1 було визнано винним у зазначеному ДТП та накладено стягнення за наслідками зазначеного ДТП.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 р. по справі 947/9460/20 (провадження №3/947/2891/20) ОСОБА_1 визнано винним за ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 статті 1187 ЦК України транспортні засоби відносяться до джерел підвищеної небезпеки.
Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, до ПрАТ «УПСК» від ОСОБА_2 перейшло право до ОСОБА_1 у розмірі 23 578,24 грн.
Відповідно до даних сайта МТБСУ, які містяться у відритому доступі станом на 05.04.2020 р. транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином, ОСОБА_1 , як винуватець ДТП, має відшкодувати завдану шкоду самостійно.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Системний аналіз статті 22, статті 166, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.
Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.
У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс 15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком (за полісом обов`язкового страхування) у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика (за полісом обов`язкового страхування) не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема в Постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу.
Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3028 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 166, 993, 1166, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 76-81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_4 ; ЄДРПОУ: 20602681) сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко