Справа №516/43/24
Провадження №2/516/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Прущак С.В.,

розглянувши в місті Теплодар у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 42708,80 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено електронний договір про надання споживчого кредиту у загальному розмірі 10000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,99 % в день. Товариством кредитні кошти відповідачу на платіжну карту перераховані, однак відповідачем борг Товариству не сплачений, відповідно до умов Договору.

29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно якого позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором від 17 лютого 2022 року.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача складає 9008 грн. тіло кредиту, 33700,80 грн. відсотки за договором кредитування, всього 42708,80 грн..

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача звернувся до суду із відзивом на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає, з огляду на наступне. Так, відповідач зазначає, що договір кредитування із ТОВ «Авентус Україна» не укладав та 10000 грн. в борг від товариства не отримував. Будь-якого договору електронним цифровим підписом не засвідчував, оскільки не мав і не має електронного підпису. Із заявою про отримання кредиту до ТОВ «Авентус Україна» не звертався та будь-яких персональних даних товариству не надавав, і, крім того електронна адреса яка зазначена в договорі не належить відповідачу і ніколи не належала.

Так, представником зазначено, що на підтвердження обставин перерахування грошових коштів ОСОБА_2 представник позивача надав відповідний розрахунок заборгованості, проте, позивачем не надано підтвердження отримання коштів, саме в розмірі зазначеному в розрахунку, жодних відомостей щодо проведення транзакцій ТОВ «Авентус Україна» для перерахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Розрахунки заборгованості, на які посилається представник позивача, не є первинними документами, а отже не є належними доказами існування боргу.

Наданий позивачем лист-підтвердження АТ «ПУМБ» №КНО-20.4/73 від 31.03.2024 року в якому зазначено лише «про зарахування коштів клієнтам згідно наведеного переліку операцій у Додатку 1» не є первинним документом та не зрозуміло які кошти сплачені, кому саме та де той Додаток, а тому не може бути належним доказом у справі. Також позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів виникнення у позивача права вимоги щодо боргу який виник між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 , а тому у ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відсутні правові підстави для стягнення боргу з відповідача.

Відповідь на відзив до суду від позивача не надходила.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо позову та зазначала про відсутність підстав для його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у повному обсязі.

Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою та має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію установи ФК № 870 від 28.02.2017 року та ліцензією НБУ від 28 березня 2017 року.

17 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 5554088, згідно з умовами якого Товариство перерахувало на рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «ПУМБ» кредитні кошти у розмірі 10000 грн та встановлено строк погашення 360 днів.

Договір укладено в електронному вигляді, через ідентифікацію клієнта за допомогою технології BankID, а саме Веб-сайту (https://creditplus.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Авентус Україна», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

На офіційному веб-сайті «Авентус Україна» (https://creditplus.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Авентус Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А270700, для підписання Кредитного договору 5554088 від 17 лютого 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000 грн., строк кредитування 360 днів, знижена % ставка 0,01 % в день, стандартна % ставка 1,99 % в день.

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору, відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Авентус Україна», а саме отримавши кредитні кошти.

Кошти товариством на рахунок клієнта перераховано, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» (а.с. 36-38).

29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило Фактору (позивачу) права грошової вимоги за Кредитним договором укладеним Товариством з ОСОБА_1 , 17 лютого 2022 року, що підтверджується копією договору факторингу та реєстром боржників.

ОСОБА_1 повідомлено 29 травня 2023 року за допомогою електронної пошти, зазначеної відповідачем під час укладання електронного договору, про відступлення первинним кредитором право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а.с. 17).

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» є фінансовою установою та внесена до реєстру фінансових установ, а також товариством отримано відповідну ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 20).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредитування вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на лютий 2024 року становить 42708,80 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 9008 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 33700,80 грн..

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Так, Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі N732/670/19, від 23.03.2020 року у справі N404/502/18, від 07.10.2020 року N127/33824/19.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» (https://creditplus.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Авентус Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення.

17 лютого 2022 року ОСОБА_1 скористався наданою позивачем послугою та уклав кредитний договір за допомогою Веб-сайту (https://creditplus.ua), що підтверджується наданими до суду документами.

Відповідач самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит та після отримання одноразового ідентифікатора для підписання Кредитного договору, підписав його та після цього отримав кошти на рахунок , що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 36-38)

При цьому судом враховано, що в договорі міститься повна інформація щодо клієнта, а саме прізвище ім`я по-батькові, серія номер паспорту, зареєстроване місце проживання та РНОКПП особи, тобто вся особиста інформація яка може бути надана лише особою. Відповідачем не зазначено, що дані зазначенні в договорі не відповідають дійсності.

Таким чином, письмовими доказами наданими стороною позивача спростовано твердження відповідача щодо не укладання договору в електронному вигляді та його не підписання особою.

Крім того, номер телефону, який зазначений в кредитному договорі належить саме ОСОБА_1 , оскільки відповідачем такий самий номер зазначений під час подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Згідно Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» ідентифікація особи клієнта проводиться саме за мобільним номером телефону, на мобільний номер висилаються кредитором ідентифікатори, за допомогою яких клієнт підтверджує свою особу, намір укласти угоду та погоджується на умови кредитування.

За таких даних, без зазначення номеру телефону та без зазначення інших персональних даних особа не зможе укласти договір кредитування та отримати кредитні кошти на власний рахунок.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з оплати послуг банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

При цьому судом також враховано, що позивачем доведено належними та допустимими доказами перерахування коштів на рахунок відповідача відкритий в АТ «ПУМБ», а відповідачем не спростовано належними доказами відсутність у нього відкритого розрахункового рахунку в АТ «ПУМБ», на який було перераховано кредитні кошти.

Крім того, відповідачем вчинено дії щодо погашення частини кредиту 08 квітня 2022 року у розмірі 1000 грн., що фактично свідчить про визнання зобов`язання та його часткового виконання.

29 травня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» передало право вимоги по кредитному договору ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про що відповідача також було повідомлено, однак відповідачем станом на лютий 2024 року борг не погашено та існує заборгованість перед фінансовою установою у загальному розмірі 42708,80 грн..

Суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо відсутності доказів про перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст України», оскільки до суду надано копію договору факторингу від 29 травня 2023 року № 29.05/23-Ф, акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 29 травня 2023 року, витяг з реєстру боржників, згідно якого право вимоги до ОСОБА_1 на суму 31953,20 міститься за порядковим номером 9707.

Безпідставним є і посилання відповідача на ненадання позивачем належного розрахунку заборгованості, оскільки в матеріалах справи міститься картка обліку Договору, в якій зазначена вся інформація щодо нарахованих відсотків, період такого нарахування та загальна сума заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України щодо належного виконання зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) заборгованість по кредитному договору № 5554088 від 17 лютого 2022 року у загальному розмірі 42708,80 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. Д. Под`ячева

Повний текст виготовлено та підписано 13.02.2025 року