Провадження № 2/752/260/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.02.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

при секретарі судового засідання - Бєляєвій К.Д.,

за участю сторін:

представника позивача - Філатової Т.М.

представника відповідача-2 - Стовбуна О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічого акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року позивач ОСОБА_2 , в особі свого представника Філатової Тетяни Миколаївни , звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визання недійсними додаткових договорів до кредитних дговорів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів до судового розгляду по суті.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів - залишено без задоволення.

У лютому 2020 позивач ОСОБА_2 , в особі представника Філатової Т.М. , звернулася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 у вищевказаній цивільній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2020 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Філатової Тетяни Миколаївни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 залишено без задоволення.

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_2 , в особі представника Філатової Т.М. , звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 25.06.2020.

Постановою Верховного Суду України від 09.06.2021 касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Філатової Тетяни Миколаївни задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 25.06.2020 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.04.2006 ОСОБА_2 з метою отримання банківського кредиту в АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено в Філії банку в м. Вінниця кредитний договір № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006. Відповідно до умов цього договору банк зобов`язався надати позивачу в кредит грошові кошти на загальну суму 440000,00 доларів США строком до 17.04.2012 з фіксованою ставкою 10%. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» 20.04.2006 укладено договір іпотеки № PCL-002/553/2006. Відповідно до умов цього договору в заставу банку ОСОБА_2 передано нерухоме майно, яке їй належало на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . Для збільшення кредитної лінії за ініціативою банку 27.11.2007 між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено в Філії банку в м. Вінниця кредитний договір № ML-B00/107/2007, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати ОСОБА_2 в кредит грошові кошти на загальну сума 260000,00 доларів США в строк до 25.11.2019 з плаваючою ставкою - фіксований відсоток 3,99% + FIDR. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-B00/107/2007 від 27.11.2007 між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PML-00/107/2007, відповіно до умов якого, в заставу банку ОСОБА_2 було передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2013 у справі № 757/9754/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 у розмірі 430737,04 доларів США та судовий збір у розмірі 3441,00 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2013 у справі № 2-2340/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-B00/107/2007 від 27.11.2007, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 279021,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.03.2012 становить 2228740,60 грн, пеню та штрафні санкції у розмірі 9571,90 грн, а також судові витрати. Проте, позивач зазначає, що вказані додаткові договори від 22.12.2008 не підсувала, не уклада і про їх існування жодним чином не знала. Відтак, позивач наголошує щодо не підписання нею додаткового договору № 1 від 22.12.2008 до кредитного договору № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 та додаткового договору № 1 від 22.12.2008 до кредитного договору № ML-B00/107/2007 від 27.11.2007, в яких є суттєві зміни і викладено графіки платежів у новій редакції.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним додатковий договір № 1 від 22.12.2008 до кредитного договору № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006; визнати недійсним додатковий договір № 1 від 22.12.2008 до кредитного договору № ML-B00/107/2007 від 27.11.2007 та розподілити судові витрати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2022 клопотання представника позивача ОСОБА_2 - Філатової Т.М. про залучення у справу співвідповідача, заміну процесуального статусу третьої особи на співвідповідача по справі та витребування доказів задоволено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2022 року було повторно витребувано докази у Акціонерного товариства «ОТП Банк» та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 - Філатової Тетяни Миколаївни про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2023 було повторно витребувано докази у Акціонерного товариства «ОТП Банк» та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_2 до Публічого акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів, до судового розгляду по суті.

В судове засідання з?явився представник позивача, яка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач договорів не підписувала. На момент підписання договорів позивач знаходилась за межаит території України. Щодо застосування строків позовної давності зауважила, що позивачем подавалась заява у 2015 році, закінчений розгляд у 2019. Тобто, строк позовної переривався і не пропущений.

В судове засідання з?явився представник відповідача-2, який заперечив проти задоволення позовної заяви. Просив застосувати строки позовної давності, оскільки вони пропущені.

Відповідач-1 в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 квітня 2006 між ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір CNL-B00/055/2006, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позивачу в кредит грошові кошти на загальну суму 440000,00 доларів США строком до 17.04.2012 з фіксованою ставкою 10 %.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 року між ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» 20 квітня 2006 року було укладено Договір іпотеки № PCL-002/553/2006, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала банку нерухоме майно, яке належить їй на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

27 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL-В00/107/2007, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати ОСОБА_2 в кредит грошові кошти на загальну суму 260000,00 доларів США строком до 25.11.2019 з плаваючою ставкою - фіксований відсоток 3,99 % FIDR.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № МL-В00/107/2007 від 27.11.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Договір іпотеки № PМL-00/107/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

22 грудня 2008 року ПАТ «ОТП Банк» уклало з ОСОБА_2 додатковий договір № 1 до кредитного договору № CNL-B00/055/2006 від 19 квітня 2006 року, згідно якого графік платежів викладено у новій редакції та зазначено, що у випадку порушення позичальником будь-яких зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору та/чи цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовуються за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором. Підвищення процентної ставки не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в першій банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з підпунктів кредитного договору та/чи цього додаткового договору.

22 грудня 2008 року ПАТ «ОТП Банк» уклало з ОСОБА_2 додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-B00/055/2006 від 27 листопада 2007 року, згідно якого графік платежів викладено у новій редакції та зазначено, що у випадку порушення позичальником будь-яких зобов`язань, встановлених умовами кредитного договору та/чи цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовуються за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором. Підвищення процентної ставки не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в першій банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з підпунктів кредитного договору та/чи цього додаткового договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 15 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 року у розмірі 430737,04 доларів США та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 18 червня 2013 року задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № МL-В00/107/2007 від 27.11.2007 року у розмірі 279021 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.03.2012 року становить 2228740,60 грн., та судовий збір у розмірі 9571,90 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 серпня 2017, залишеним без змін постановою Верхового Суду від 13 листопада 2019, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсними кредитних договорів.

15.03.2019 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договори № 313, 314 про відступлення прав вимоги, за яким ЗАТ «ОТП Банк» передав свої права за вищевказаними кредитним договором і договором іпотеки до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

В подальшому ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступило право вимоги за зазначеними вище кредитними договорами та договорами іпотеки ОСОБА_3 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання недійсними договорів - залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.09.2024 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Філатової Тетяни Миколаївни - задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання недійсними договорів - задоволено. Визнано недійсними укладені між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» і ОСОБА_3 18.03.2019: договір про відступлення прав вимоги № 02-18-03/19-К-1; договір про відступлення прав вимоги № 03-18-03/19-І-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г., зареєстрований заь № 316; договір про відступлення прав вимоги № 04-18-03/19-К-2; договір про відступлення прав вимоги № 05-18-03/19-І-2; договір про відступлення прав вимоги № 03-18-03/19-І-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г., зареєстрований за № 317. Стягнуто з ТОВ «ФК «Інвест Хаус» і ОСОБА_3 судові витрати в загальному розмірі 9080,00 грн, тобто по 4540,00 грн з кодного.

Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_2 зазначає, що вона вищевказані додаткові договори від 22.12.2008 не підписувала, не укладала і про їх існування жодним чином не знала.

На підтвердження своїх доводів посилається на висновок № 2-03/03 експертного почеркознавчого дослідження від 03.03.2014, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_2 , зображення якого міститься в графі «позичальник» п. 4 в наданій на дослідження електрофотокопії додаткового договору № 1 від 22.12.2018 до кредитного договору від 18.04.2006 № CNL-В00/055/2006, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2 , підпис від імені ОСОБА_2 , зображення якого міститься на останньому аркуші наданої на дослідження електрофотокопії Додаткового договору № 1 від 22.12.2018 до кредитного договору № МL-В00/107/2007 від 27.11.2007, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2 .

Також, позивач посилається на виписку Державної прикордонної служби України від 21.05.2014, в якій зазначено, що на час підписання оспорюваних додаткових договорів щодо зміни і визначення графіків платежів у новій редакції ОСОБА_2 перебувала за кордоном.

За правилами частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Висновком № 2-03/03 експертного почеркознавчого дослідження від 03.03.2014 встановлено, що ОСОБА_2 , як сторона в угоді, не підписувала оспорювані нею додаткові договори.

На спростування висновків експертизи відповідачі не надали суду будь-яких доказів.

Крім того, згідно виписки Державної прикордонної служби України від 21.05.2014 на час підписання оспорюваних додаткових договорів щодо зміни і визначення графіків платежів у новій редакції ОСОБА_2 перебувала за кордоном.

Таким чином, встановлено, що доводи позивача та її представника щодо визнання оспорюваних додаткових договорів недійсними знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи.

Між тим, суд погоджуючись з доводами представника відповідача-2 - Стовбуна О.Й. про відмову у позові за пропуском строку позовної давності звернення позивача до суду з позовом про захист порушеного права.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

А, згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Висновок почеркознавчого дослідження, на який позивач посилається, як на доказ своїх позовних вимог, датований 03.03.2014. Отже ОСОБА_2 з 03.03.2014 було достовірно відомо про порушення її прав щодо укладення додаткових договорів до кредитних договорів, тому саме з вказаної дати, тобто з 03.03.2014 їй стало відомо про порушення її прав як споживача кредитних послуг. І з цієї дати у неї виникло право на судовий захист свого права.

Між тим, з даним позовом до суду позивачка звернулась лише 18 червня 2019 року, тобто, після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задовленні позову ОСОБА_2 до Публічого акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічого акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання недійсними додаткових договорів до кредитних договорів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025.

Суддя: Ю.Ю. Мазур