Справа № 515/1876/24
Провадження № 2/515/50/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з позовом до Татарбунарської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, який обґрунтувала таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Струмок Білгород-Дністровського району Одеської області помер батько позивача ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належний спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 1977 року, посвідченого секретарем Струмківської сільської Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області В.Чумаченко та зареєстрованого у реєстрі за № 69.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач та відповідач ОСОБА_2 (сестра позивача). Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через ненадання правовстановлюючого документу на нерухоме майно та відсутність державної реєстрації вказаного договору.

Позивач зазначає, що за життя батько не встиг зареєструвати за собою право власності на спадковий житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, вважаючи, що має всі необхідні документи.

Враховуючи викладене, просить суд визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати не стягувати з відповідача.

В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Її представник ОСОБА_5 у своїй заяві просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_6 також подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй заяві також просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає можливим ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Струмок Білгород-Дністровського району Одеської області помер ОСОБА_3 , про що Виконавчим комітетом Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області складено відповідний актовий запис № 12 та 20 лютого 2012 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Після його смерті відкрилась спадщина, на спадкове майно, зокрема, і на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 .

Перейменування вулиці з «Першотравнева» на вулицю «Квіткова» мала місце відповідно до розпорядження голови Татарбунарської міської ради від 25 березня 2024 року за № 71-р (а.с. 13).

Спадкоємцем за законом першої черги є доньки спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_2 (відповідач у справі). На підтвердження факту родинних відносин позивачем надано: копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_2 , виданого 06 вересня 1974 року Струмківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на підставі актового запису № 31, відомості про батьків « ОСОБА_7 , ОСОБА_8 » (мовою оригіналу документа) а.с. 7; копію свідоцтва про шлюб з гр. ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 , виданого повторно 26 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 21 від 23 листопада 1995 року Виконавчим комітетом Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 (а.с. 8).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлого № 87/2012, заведеної 09 серпня 2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П., з заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні (а.с. 29-45). Відповідач у справі ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом строк не звернулася та на день відкриття спадщини не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_4 , виданого 01 грудня 2001 року Виконкомом Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 68 (а.с. 10).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 09 серпня 2012 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним були зареєстровані: донька ОСОБА_1 , 1974 року народження; зять ОСОБА_9 , 1973 року народження; онука ОСОБА_12 , 1996 року народження; онук ОСОБА_13 , 2001 року народження (а.с.36).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст. 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст. 1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

По положенню ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

27 листопада 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. від 27 листопада 2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 через ненадання правовстановлюючого документу на нерухоме майно (договору купівлі-продажу) та відсутність державної реєстрації вказаного договору (а.с. 19).

За п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Так, як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 16 серпня 1977 року, посвідченого секретарем Струмківської сільської Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області В.Чумаченко та зареєстрованого у реєстрі за № 69 (а.с. 11-12), ОСОБА_3 придбав у гр. ОСОБА_14 житловий будинок за адресою: с. Струмок, Татарбунарський район, Одеська область.

На підтвердження того, що придбаний житловий будинок є житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , позивачем надано копії з погосподарських книг Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області щодо обліку домогосподарства за 1977-1979 роки, 2011-2015 роки, згідно з якими ОСОБА_3 значиться головою домогосподарства за вказаною адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про попереднього власника ОСОБА_14 закреслено.

Крім того, як вбачається з виписки з облікової картки об`єкта по господарського обліку 010046, виданої Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 16 січня 2025 року вих. № 11, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га під житловий будинком за адресою: АДРЕСА_1 знаходилася у користуванні ОСОБА_3 до дня його смерті (а.с. 52).

18 листопада 2024 року на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:6211-1063-9997-8559), на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-18).

Ринкова вартість житлового будинку з будівлями та спорудами станом на 27 листопада 2024 року становить 109 649,80 грн, що підтверджено довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с. 20-21).

За інформацією ТОВ "Татарбунарське РБТІ та РОН" вих. № 1008 від 12 лютого 2025 року станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З вищенаведеного випливає, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права.

Остільки, позивач довела наявність спадкового майна, підстави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Струмок Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 , зі складовими, згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 18 листопада 2024 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.02.2025.

Суддя В.О. Луцюк