Справа № 277/1463/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

іменем України

"11" лютого 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в с-щі Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Ємільчинського районного суду від 20.02.2012 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 150 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти і значно підвищилася вартість життя, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Та сума аліментів, яка стягується з відповідача на її користь на утримання дітей, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання, оскільки не відповідає розміру аліментів, передбаченого законом.

На сьогоднішній день матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він є пенсіонером та має стабільний дохід.

У зв`язку з викладеним вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

17.01.2025 року представник відповідача адвокат Дармограй-Матвієнко Д.І. надала до суду відзив на позову заяву, в якому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково та просить суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зокрема зазначила, що на даний час відповідач є ветераном війни, має інвалідність третьої групи і серйозні проблеми із здоров`ям, потребує дороговартісного лікування. Окрім цього, кожного дня потрібно приймати ліки і знеболювальне, які теж коштують немалих грошей.

Відповідач, без рішення суду фінансово забезпечує доньку, окрім всього необхідного намагається задовольнити забаганки дитини.

Також відповідач вважає, що позивачка, не дивлячись на те, що дитина проживає із нею, не переймається матеріальним забезпеченням дитини. Тому він не бажає, щоб саме вона приймала рішенням як розпоряджатися коштами дитини, оскільки впевнений, що вона їх використає не ціленаправлено.

Позивачем не подано відповіді на відзив.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, а також вказала, що не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково та просив винести рішення про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 15.07.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом РАЦС Ємільчинського РУЮ Житомирської області 09.06.2009 року відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Згідно ксерокопії рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.02.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 до 15.01.2021 року та на утримання дочки ОСОБА_3 до 03.06.2027 року у твердій грошовій сумі в розмірі по 150 грн. щомісячно. (а.с. 11).

Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 09.11.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_4 09.11.2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». (а.с. 12).

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, що підтверджується ксерокопією посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.01.2025 року. (а.с. 45).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії, яка видана військовою частиною НОМЕР_4 від 01.04.2024 року та ксерокопії свідоцтва про хворобу №6381 отримав травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини та визнаний непридатним до військової служби. (а.с. 51-54).

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21).

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище позивача та стан її здоров`я, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який отримав травму пов`язану із захистом Батьківщини, є особою з інвалідністю, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, тобто необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт.180-182, 184 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Виконавчий лист по справі №607/45/2012, який виданий Ємільчинським районним судом Житомирської області вважати таким, що не підлягає подальшому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 13.02.2025 року.

Суддя: В. В. Заполовський