Справа № 342/150/25
Провадження № 2-о/342/56/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.

з участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці

(у режимі відеоконференції) Репала О.О.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Городенка цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Репало Олексій Олександрович, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Адвокат Репало О.О. звернувся до суду із заявоюв інтересах ОСОБА_1 та просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з серпня 2023 року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно застосовує фізичне насильство до заявниці, висловлюється нецензурною лайкою, принижує та ображає її у присутності дітей. Неодноразово, у зв`язку з вказаними обставинами, викликала поліцію, що фіксувала такі факти. Крім цього, постановами суду від 30.01.2024, 23.05.2024, 09.01.2025 ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1-3 ст.173-2 КУпАП. 08.01.2025 працівниками поліції внесено відомості до ЄРДР щодо ОСОБА_2 за ст.126-1 КК України та ОСОБА_3 визнано потерпілою. 24.01.2025 ОСОБА_2 оголошено підозру.

Вказує, що систематичні протиправні дії ОСОБА_2 завдають заявниці психологічних страждань, змушують перебувати у постійному стані тривоги, оскільки він їй постійно погрожує, на прохання покинути приміщення будинку та припинити спільне проживання не реагує, поводиться агресивно, чим лякає дітей.

Вважає дієвим та ефективним способом захисту від повторного вчинення домашнього насильства обмежувальний припис у вигляді заборони ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання (перебування) із заявницею, забороною листування, телефонних переговорів, контакту через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 метрів до її місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування.

Ухвалою від 11.02.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 постійно конфліктує з нею, ображає у присутності дітей, востаннє вдарив її, коли тримала дитину на руках, тому просила суд видати обмежувальний припис.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Репало О.О. підтримав вимоги заяви, просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив випадок фізичного насильства щодо заявниці, зазначивши причиною ревнощі, запевнив, що спробує змінити поведінку та вказав, що із заявницею близько місяця разом не проживають.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні докази, суд зазначає наступне.

Підставою звернення заявниці до суду став факт систематичного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо неї, зокрема фізичного насильства, психологічного насильства: образи, приниження, сварки.

У судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 . Також у сторін є спільна дитина, 2023 року народження.

На даний час заінтересована особа ОСОБА_2 проживає у с.Семенівка.

Також у судовому засіданні встановлено та матеріали справи свідчать, що заявниця неодноразово зверталась за захистом до відділення поліції м.Городенка через вчиненням щодо неї домашнього насильства.

Зокрема, згідно довідки відділення поліції №2 від 08.01.2025 у період часу з 01.01.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_1 зверталась на лінію «102» із повідомленням про вчинення домашнього насильства її співмешканцем ОСОБА_2 щодо неї 4 рази: ІТС ІПНП №690 від 11.04.2024, ІТС ІПНП №1815 від 01.09.2024, ІТС ІПНП №1841 від 02.09.2024, ІТС ІПНП №4275 від 24.12.2024.

Згідно копії висновку експерта №12 від 08.01.2025 у гр. ОСОБА_1 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця правого стегна, яке утворилось від дії тупого предмету, яким може бути кулак руки, нога, може відповідати терміну вказаному обстеженим, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вищеописане тілесне ушкодження не могло утворитись при одноразовому падінні з висоти власного росту. Для спричинення вищеописаного тілесного ушкодження було спричинено не менше одного удару.

ОСОБА_2 24.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що підтверджується копією повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Також ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що згідно вироку суду відбуває покарання у виді громадських робіт за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .

Отже, суд констатує, що ОСОБА_2 проявляє агресивну та неадекватну поведінку, застосовуючи до ОСОБА_1 умисні дії фізичного та психологічного характеру, які викликають у заявниці страх за свою безпеку та безпеку її дітей.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Отже, основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII (далі Закон).

Статтею 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами.

Суд вважає, що у судовому засіданні заявниця та її представник довели належними доказами факт вчинення щодо неї домашнього насильства ОСОБА_2 та на даний час існує ризик продовження вчинення домашнього насильства з боку останнього щодо заявниці, її дітей, та такі ризики є реальними.

ОСОБА_2 не заперечив у судовому засіданні факту вчинення ним певних дій щодо заявниці, зокрема і фізичного насильства у минулому, проте не вважає їх такими, що потребують будь-якої реакції з боку держави.

Суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих заявницею доказів, наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, тому з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту їхніх інтересів доцільно встановити щодо ОСОБА_2 обмежувальний припис.

На підставі ч.3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Репало Олексій Олександрович, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього наступні заборони: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; наближатися на відстань 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою ОСОБА_1 .

Встановити строк обмежувального припису шість місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 12.02.2025 року.

Суддя: Андріюк І.Г.