РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ішуніної Л. М., за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 142 827 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2019 року було розірвано. Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає з нею.

30 вересня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на сина - ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, відповідач нехтує своїми обов`язками, ухиляється від утримання та виховання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям.

12 березня 2021 року Хмільницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів.

З дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 142 827 грн, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01 жовтня 2023 року за період з січня 2023 року по вересень 2023 року перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахованих державним виконавцем, відповідачем не оскаржувався.

Позивач зазначає, що на підставі розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем, нею було проведено розрахунок пені за період з січня 2023 року по вересень 2023 року, яку відповідач повинен сплатити у зв`язку з простроченням виплати аліментів у сумі 389 917,71 грн.

При цьому, враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, тому позивач просила стягнути пеню у розмірі заборгованості, тобто 142 827 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року залишено позовну заяву без руху.

25 січня 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом.

Розпорядженням керівника апарату суду Щерби А. від 06 лютого 2024 року № 70 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/26651/23, провадження № 2/760/5186/24, у зв`язку з відрахуванням зі штату суду головуючої судді Митрофанової А. О., пов`язаного із закінченням строку відрядження, відповідно до наказу голови суду від 01 лютого 2024 року № 7-К.

На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

20 лютого 2024 року вказану справу прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались.

Сторонам було направлено копію ухвали про прийняття справи до розгляду.

Відповідачем копію ухвали суду про прийняття справи до розглядк не було отримано. Вказані документи направлялися двічі відповідачу за адресою місця реєстрації встановленою судом.

Конверти з копіями ухвал про прийняття справи до розгляду з пропозицією надати відзив на позов, які направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про його належне повідомлення про наявність справи у суді відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України.

Крім того, відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд установив, що позивач та відповідач з 15 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2019 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07 квітня 2016 року.

30 вересня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх доходів боржника, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

12 березня 2021 року Хмільницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хиельницький) у місті Києві відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу № 760/7034/19 щодо стягнення аліментів.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_3, складеного 01 жовтня 2023 року головним державним виконавцем Лесик А. Л., борг за аліментами у боржника ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2023 року становить 142 827 грн.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вказаний розрахунок на момент вирішення даного спору не оскаржений та не визнаний необґрунтованим.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 11 листопада 2020 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу її прізвище з « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, наведених в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Відповідно до частини другої статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, доказів того, що відповідачу не було відомо про існування судового наказу про стягнення аліментів на малолітнього сина до досягнення ним повноліття, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банківськими установами відповідач суду не надав. За таких обставин, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, який неналежно виконував покладний на нього обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах справи наявний розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, згідно з яким сукупний розмір пені, нарахований за період з січня 2023 року по вересень 2023 року становить 389 917,71 грн.

Вказаний розрахунок пені складений позивачем є неправильним, оскільки обчислений виходячи з сукупного розміру заборгованості зі сплати аліментів помноженої на 1 % пені та на кількість днів прострочення за період з січня 2023 року по вересень 2023 року, що не відповідає вищенаведеному правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, а тому суд здійснює власний розрахунок.

Отже сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня по вересень 2023 року, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) та розміру заборгованості, що був визначений державним виконавцем у розрахунку від 01 жовтня 2023 року, становить:

січень 2023 року - 3 194х1%х273 = 8 719,62 грн;

лютий 2023 року - 3 194х1%х242 = 7 729,48 грн;

березень 2023 року - 3 194х1%х214 = 6 835,16 грн;

квітень 2023 року - 3 194х1%х183 = 5 845,02 грн;

травень 2023 року - 3 194х1%х153 = 4 886,82 грн;

червень 2023 року - 3 194х1%х122 = 3 896,68 грн;

липень 2023 року - 3 194х1%х92 = 2 938,48 грн;

серпень 2023 року - 3 194х1%х61 = 1 948,34 грн;

вересень 2023 року - 3 194х1%х30 = 958,20 грн.

Таким чином, розмір пені становить 43 757,80 грн, а сума заборгованості за аліментами відповідача ОСОБА_2 , яка встановлена головним державним виконавцем, на кінець вересня 2023 року становила 142 827 грн.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі не більшому 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня від суми несплачених аліментів у сумі 43 757,80 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, беручи до уваги відсутність доказів щодо неможливості відповідачем з поважних причин оплачувати аліменти на утримання сина такий тривалий час і встановлені судом обставини, щодо невиконання відповідачем свого обов`язку як батька утримувати свою дитину, а також встановлену статтею 196 СК України можливість стягнення пені не більше як у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів за січень-вересень 2023 року у розмірі 43 757,80 грн, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. Відтак, сума судового збору в процентному відношенні від задоволеної суми становить 442,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 91, 141, 180-184, 191 СК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2023 року по вересень 2023 року у сумі 43 757,80 (сорок три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень 80 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 442,76 грн.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна