Справа № 638/2154/25
Провадження № 2/638/3108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суд ум. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, згідно прохальної частини якої просить суд: встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є двоюрідним братом ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку 5,1576 гектарів, яка розташована на території Барвінківської міської ради (колишня Гусарівська сільська рада) Ізюмського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0015.

Суддя, дослідивши вказану позовну заяву, дійшов до наступних висновків.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У відповідності до вимог статті 181 ЦК України - до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правовий стан нерухомості ґрунтується на необхідності забезпечення особливого стану цих речей, стійкості правовідносин з їх обігу задля чого застосовується окрема реєстрація прав на нерухоме майно та нотаріальна форма правочинів щодо нерухомості.

З метою реалізації забезпечення сталості правовідносин щодо нерухомого майна приймалось декілька законодавчих актів і одним з останніх є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України - до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про визнання права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом з тим, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним, тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Крім того, відповідно до п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року за №3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК- до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд зокрема, визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку 5,1576, яка розташована на території Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0015.

Отже, позов у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківська міська рада (колишня Гусарівська сільська рада), а тому суд вважає, що підсудність даного позову визначається за правилами виключеної підсудності (стаття 30 ЦПК України) - за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вказана земельна ділянка входить до складу Барвінківської міської громади, утвореної 12.06.2020 року, шляхом об`єднання Барвінківської міської ради та Богодарівської, Великокомишуваської, Гаврилівської, Григорівської, Грушуваської, Гусарівської, Іванівської, Іванівської Другої, Мечебилівської, Новомиколаївської, Подолівської і Рідненської сільських рад Барвінківського району Харківської області.

Тобто відноситься до територіальної підсудності Барвінківського районного суду Харківської області.

Таким чином, справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України - суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає передачі за територіальною підсудністю до Барвінківського районного суду Харківської області, тобто за місцезнаходженням спірного нерухомого майна.

Відповідно до положень статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Частиною 2 статті 32 ЦПК України передбачено, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст.9,30,31,187, 261,353,354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області про визнання права власності на спадкове майно передати за підсудністю до Барвінківського районного суду Харківської області.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя: