Постанова

Іменем України

11 лютого 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/4912/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва

від 01 листопада 2024 року

в складі судді Будзан Л. Д.

у цивільній справі №758/1952/24 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеденою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», Товариство), Товариства з обмеденою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - ТОВ «УБКІ», УБКІ), у якому посилаючись на невизнання нею заборгованості перед ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» просила:

· визнати протиправними дії ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» щодо передання до ТОВ «УБКІ» відомостей про позивача в частині виконання зобов`язань за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк»;

· визнати протиправною бездіяльність ТОВ «УБКІ» щодо не вилучення з кредитної історії позивача відомостей в частині виконання зобов`язань за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк»;

· зобов`язати ТОВ «УБКІ» вилучити із кредитної історії позивача відомості в частині виконання зобов`язань за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк».

Позивач посилалася на те, що після отримання позивачем своєї кредитної історії в УБКІ, вона дізналася, що ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» щомісячно, починаючи із січня 2021 року передає до бюро відомості про наявність у позивача заборгованості за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» та право вимоги за яким, на підставі договору про відступлення права вимоги №2235/К від 28.04.2020, належить ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ».

Позивач вказувала, що у неї відсутня заборгованість за вказаним договором, та ані банк, ані інші особи не звертались до неї із позовом про стягнення заборгованості. На її пропозицію сплатити ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» половину заборгованості, за що Товариство мало б забезпечити видалення в бюро даних про заборгованість по договору №003-03201-021113 від 02.11.2013 та не матиме претензій, позивач отримала категоричну відмову.

Позивач вказувала, що вимоги ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» щодо оплати заборгованості за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013 є безпідставними, та передання відповідної інформації до бюро та внесення отриманих відомостей до її кредитної історії здійснюється всупереч вимог закону. Так, позивачем не надавалось відповідної письмової згоди на передачу інформації до УБКІ, та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» не повідомляло позивача про назву та адресу бюро, до якого передаватиме інформацію про формування її кредитної історії, а відтак дії ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» щодо передачі таких даних є незаконними та такими, що порушують права позивача.

Крім того, позивач зазначала, що ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» передає інформацію до ТОВ «УБКІ», яка не відповідає дійсності, є неправдивою та негативно впливає на репутацію позивача, як споживача банківських послуг. Внесення УБКІ до кредитної історії інформації, незаконно переданої Товариством, суперечить вимогам закону, оскільки, з огляду на повну відсутність відомостей про використання позивачем кредитного ліміту за умов невизнання позивачем жодної заборгованості, а також в зв`язку з відсутністю письмової згоди позивача на збір, зберігання, використання та поширення фактично недостовірної інформації щодо позивача, УБКІ зобов`язане вилучити всю інформацію, що міститься в кредитній історії.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із відсутності правових підстав для для задоволення позову у зв`язку із недоведеністю порушення права позивача відповідачем та недовденості виконання зобов`язання задоговором №003-03201-021113 від 02.11.2013, що б свідчило про відсутність обов`язку позивачки із виконання такого договору у зв`язку із відсутністю кредитного правочину чи визнання його недійсним.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи. Просила скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

4. Аргументи учасників справи

4.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що ані банк, ані інші особи не звертались до неї із позовом про стягнення заборгованості за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013, а її відносини із ПАТ «Дельта Банк» були завершені ще у 2015 році. Матеріали справи не містять доказів використання нею кредитного ліміту, розрахункових операцій та їх періодів, а тому суд не дослідив обставин відсутності у Банку фінансових вимог до неї.

Суд не врахував, що вказуючи на законність своїх дій, обумовлених наявністю у позивачки боргу перед відповідачем, саме останній повинен був довести наявність такого боргу, однак місцевий суд цього не врахував та переклав тягар доказування на позивача.

Вважала, що відсутність у справі первинних бухгалтерських документів свідчить про відсутність заборгованості, однак суд вказаного не врахував, чим фактично легалізував передання щодо неї інформації до УБКІ, яка не відповідає дійсності.

Додала, що за довогором про відступлення права вимоги №2235/К від 28.04.2020 АТ «Дельта Банк» передано право вимоги, якого на час укладення даного договору не існувало, такий договір в частині передавння права вимоги за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013 є нікчемним, а відтак відповідач не набув права вимоги до неї та не може передавати таку інформацію до УБКІ.

Крім того, зазначала, що матеріали справи не містять доказів надання нею згоди на передання інформації саме до УБКІ, адже у Правилах банківського обслуговування зазначено що передача інформації до «бюро кредитних історій» відбувається за згодою клієнта банку.

Також просила апеляційний суд врахувати правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №757/74536/17 від 30.11.2022, у справі №619/598/21 від 18.05.2022 та у справі №947/23885/19 від 02.11.2022.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справу у суду першої інстанції.

13 грудня 2024 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

6. Позиція сторін та учасників справи у судовому засіданні.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» - у судовому засіданні, заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач - ТОВ «УБКІ» належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ТОВ «УБКІ».

7. Позиція Київського апеляційного суду

Колегія суддів дослідила матеріали справи, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника та представника відповідача, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

8. Фактичні обставини справи

Судом установлено, що 02.11.2013 ОСОБА_1 підписала заяву №003-03201-021113, відповідно до якої було запропоновано (надано оферту) ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів банку від 20.03.2013 протокол № 14 і тарифів банку, зазначених у п. 2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти договір на невизначений строк дії.

Відповідно до пункту 5 частини 3 зазначеного договору, ОСОБА_1 підтвердила, що вона повідомлена, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщена на сайті банку, та вона зобов`язалась періодично ознайомлюватися з ними з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснених операцій за рахунком, у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах.

Крім того, відповідно до п. 9 частини 3 зазначеного договору, ОСОБА_1 підтвердила, що отримала від банку примірник правил та тарифів в дату підписання нею цієї пропозиції.

На підставі зазначеного договору банком було здійснено відкриття поточного рахунку з використанням картки № НОМЕР_1 , оформлено платіжну картку № НОМЕР_2 та надано ліміт кредитної лінії в сумі 15 000,00 грн зі строком 364 дні.

28.04.2020 за результатами електронного аукціону між ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2235/К.

Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору, банк відступив Товариству право вимоги до ОСОБА_1 за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013 в розмірі 9 364,64 грн, а також заборгованість по нарахованим штрафам та пені, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до публічного паспорту активу заборгованість по нарахованим штрафам за вказаним договором станом на 28.04.2020 складала суму в розмірі 981,33 грн.

Відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги та ч. 1 ст. 514 ЦК України, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10 345,97 грн, яка складається із: 7 532,04 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1 832,60 грн - заборгованість по відсоткам та 981,33 грн - заборгованість по нарахованим штрафам.

З наявних у справі доказів вбачається, що в кредитній історії позивача міститься інформація про фінансові зобов`язання, а саме про наявну заборгованість позивача за кредитним договором №003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10 345,97 грн.

9. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

У статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) закріплено, зокрема, що:

бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію;

кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону;

користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію;

кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування);

суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія.

У частині першій статті 4 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії.

У частині першій статті 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача ТОВ «УБКІ» вилучити всю інформацію, що міститься у кредитній історії, позивачка зазначала підставою позову це безпідставність вимоги ТОВ «ФК Профіт Капітал» про сплату заборгованості за кредитним договором та відсутність її письмової згоди на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації щодо неї.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд дійшов висновку про те, що позивачкою не надано суду переконливих доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором та наявності підстав для вилучення інформації щодо неї із кредитної історії, визначених п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Зокрема, судом першої інстанції взято до уваги підписану ОСОБА_1 . Заяву №003-03201-021113 від 02.11.2013 на відкриття поточного рахунку та встановлення ліміту Кредитної лінії по рахунку, оскільки, уклавши із первісним стягувачем кредитний договір, позивач була ознайомлена та погодилась із Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів банку від 20.03.2013 протокол № 14 (далі - Правила), за умовами яких банк має право запитувати на надавати інформацію про клієнта, та його кредитну історію, а клієнт надає безвідкличну згоду на збір, зберігання, використання та поширення банком через бюро кредитних історій інформації щодо себе та своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 2.12.16 та п. 2.12.17 Правил, Банк має право, а Клієнт повідомлений та надає свою згоду (дозвіл) Банку на обробку персональних даних Клієнта, що включає в себе дії Банку по збору, реєстрації, накопиченню, зберіганню, адаптуванню, зміні, поновленню, поширенню (розповсюдженню, реалізації, передачі), використанню, знеособленню та знищенню будь-яких персональних даних Клієнта.

Обробка персональних даних Клієнта загального характеру або вразливих (за наявності) персональних даних здійснюються для забезпечення відносин у сфері економічних, фінансових послуг та страхування, відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», інших нормативно-правових актів Національного банку України, Статуту Банку та Положення про обробку персональних даних в АТ «Дельта Банк», затвердженого рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 19.01.2011 (протокол N 305/1). Для цілей цих Правил Клієнт погоджується, що обсяг персональних даних включає будь-які відомості/інформацію, що дозволяють проведення ідентифікації фізичної особи та були надані Клієнтом відносно себе та/або містяться у виданих на ім?я Клієнта документах чи підписаних ним документах.

Крім того, укладанням Договору Клієнт надає свою згоду (дозвіл) Банку на те, що:

· обробка персональних даних Клієнта здійснюється Банком відповідно до наступних цілей: а) надання Клієнту будь-яких банківських/фінансових послуг та послуг у сфері Страхування; b) передачу Клієнту інформації, яка містить рекламно-інформатиний характер (в тому числі щодо нових продуктів та послуг Банку або інших осіб) або будь-якої іншої інформації, зокрема про стан будь-якого рахунку Клієнта, відкритого у Банку, або про стан заборгованості Клієнта за будь-яким договором, укладеним з Банком, шляхом відправлення Банком текстового повідомлення (SMS) на Зареєстрований номер мобільного телефону Клієнта та/або засобами поштового зв?язку чи іншими засобами (в тому числі за допомогою третіх осіб), обраними на власний розсуд Банку; с) перевірки достовірності наданих Клієнтом персональних даних, в тому числі за допомогою послуг інших осіб, та їх використання і поширення в процесі здійснення будь-яких дій, спрямованих на погашення існуючої заборгованості Клієнта за будь-яким договором, укладеним з Банком; d) здійснення банком інших дій, що не заборонено законодавством України та обираються Банком на власний розсуд.

· порядок використання персональних даних Клієнта визначається Банком самостійно на власний розсуд в кожному окремому випадку відповідно до Положення про обробку персональних даних в АТ «Дельта Банк», та включає право Банку здійснювати будь-які дії щодо обробки цих даних та щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних третім особам, обраним Банком;

· порядок поширення персональних даних визначається Банком самостійно на власний розсуд з врахуванням норм законодавства України у сфері банківської таємниці та включає будь-які дії Банку щодо передачі відомостей про Клієнта з бази персональних даних третім особам, обраним Банком;

· порядок доступу до персональних даних третіх осіб, в тому числі надання їм часткового або повного права обробки цих даних та/або передачу таких даних визначається Банком самостійно на власний розсуд, в тому числі з метою перевірки достовірності наданих Клієнтом персональних даних та/або контактних даних, для захисту інтересів Банку, зокрема, але не виключно, у випадку звернення до суду, у випадку відступлення Банком права вимоги за Договором, тощо. При цьому, Клієнт укладанням Договору надає свою згоду на передачу своїх персональних даних Банком третім особам та надає доступ до своїх персональних даних будь-яким третім особам, що визначаються Банком самостійно, при чому Клієнт підтверджує, що така передача персональних даних не потребує подальшого окремого повідомлення Клієнта про такі дії (передачу) будь-яким способом, в тому числі і шляхом письмового повідомлення. Під третіми особами, зазначеними вище у цьому пункті Правил, Клієнт розуміє колекторські компанії, операторів мобільного та поштового зв?язку, а також будь-яких інших осіб (як фізичних, так і юридичних), яким Банком надається доступ до персональних даних / здійснюється передача персональних даних Клієнта. Зазначена у цьому пункті Правил згода (дозвіл) Клієнта є безумовною, безвідкличною і не обмежена строком дії. Укладанням Договору Клієнт також підтверджує своє ознайомлення у письмовій формі зі своїми правами як суб?єкта персональних даних, визначеними Законом України «Про захист персональних даних», метою збору даних та особами, яким передаються його персональні дані, складом та змістом зібраних персональних даних, а також з тим фактом, що його персональні дані включені до Бази персональних даних «Клієнти», володільцем якої є АТ «Дельта Банк» та, у зв?язку з цим, Клієнт не потребує подальшого окремого письмового повідомлення про зазначені у цьому пункті Правил обставини.

Банк має право запитувати та надавати інформацію про Клієнта, його кредитну історію та його боргові зобов?язання перед Банком в обсязі, що передбачений Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», з метою формування та ведення його кредитної історії як суб?єкта кредитної історії до бюро кредитних історій, учасником яких є Банк, а також іншим особам, згідно з чинним законодавством України.

Одночасно клієнт надає безвідкличну згоду на збір, зберігання, використання та поширення Банком через бюро кредитних історій інформації щодо себе та своїх зобов`язань, на отримання Банком з бюро кредитних історій своєї кредитної історії, а також на отримання від бюро кредитних історій додаткової актуальної інформації, порівняно з внесеною до анкетних даних, щодо Клієнта та його майна від державних реєстрів в особі їх уповноважених органів (держателів, розпорядників, адміністраторів), а також з інших дозволених законом джерел. Наданий Клієнтом дозвіл не обмежений в часі та не буде відкликаний ним. Із змістом Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» в чинній редакції Клієнт ознайомлений.

Таким чином, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» окрім права вимоги за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013також набуло право на збір, обробку, зберігання та поширення щодо ОСОБА_1 персональних даних в обсязі, визначеному даним договором, в тому числі передачу інформації за договором №003-03201-021113 від 02.11.2013до ТОВ «УБКІ».

При цьому колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_1 не оспорює факт підписання нею Заяви №003-03201-021113 від 02.11.2013, відповідно до умов якої вона надала згоду на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації щодо неї.

Отже, наявність Заяви №003-03201-021113 від 02.11.2013є беззаперечним фактом надання ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія Профіт капітал», як правонаступнику ПАТ «Дельта Банк», згоди на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації щодо нього.

З огляду на зміст частин першої - третьої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» банк може отримати згоду від суб`єкта кредитної історії на передачу інформації до Бюро про кредитний правочин до укладення самого кредитного договору, однак, має право передати цю інформацію до Бюро лише після укладення договору.

Колегія суддів вважає, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, на підставі належно оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів заявлених ним позовних вимог, оскільки не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про наявність підстав для видалення або знищення інформації щодо кредитної історії позивача.

Необхідно також зауважити, що ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10 345,97 грн, яка складається із: 7 532,04 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1 832,60 грн - заборгованість по відсоткам та 981,33 грн - заборгованість по нарахованим штрафам і така ж сума вказана у інформаційній довідці УБКІ щодо залишку боргу за кредитним договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013.

Наданий відповідачем доказ є належним та достовірним, що підтверджує факт заборгованості. На спростування такого доказу позивачем не надано доказів виконанн зобов`язання та фактично визнано наявність заборгованості шляхом заявлення до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» пропозиції щодо часткового погашення заборгованості, про що зазначено у позовній заяві.

Отже, відсутні підстави вважати, що позивач виконав зобов`язання за указаним вище договором, що давало б можливість видалити запис з баз даних бюро кредитних історій.

При цьому посилання заявника на порушення банком частини четвертої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», оскільки їй не повідомлено назви та адреси бюро кредитних історій, до якого передаватиметься інформація, а Заява про відкриття рахунку також не містять вказаної інформації, колегія суддів відхиляє, оскільки частиною четвертої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» не встановлено обов`язку надання інформації суб`єкту кредитної історії у письмовій формі, не встановлено строки інформування та форму відповідного звернення, отже, заявник не довів порушення його прав.

З огляду на зазначене, суд першої інстанцій правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_1 не заперечує факт укладення кредитного договору, факт підписання Заяви, отже, підстав, передбачених статтею 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», для вилучення інформації з кредитної історії позивача, немає. Ураховуючи наведене, підписанням ОСОБА_1 підтвердила, що банком виконаний обов`язок щодо інформування позивача про передачу інформації про кредитний договір до Бюро кредитних історій.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться, виключно, до необхідності переоцінки судом доказів.

Наведені у апеляційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів врахувала практику Верховного Суду, на яку посилалася позивач та вважає, що правовідносини у справах, що переглядалися Верховним Судом не є тотожними правовідносинам у даній справі.

Так, у справі №757/74536/17 Верховний Суд установив, що Закон України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» прийнятий в червні 2005 року та набрав чинності в січні 2006 року, в той час як кредитний договір укладався у 2002 році, та установивши неповноту з`ясування обставин справи сдами попередній інстанцій, у тому числі щодо відсутності письмової згоди позичальника на збір, зберігання, використання та поширення через бюро інформації про нього, оскільки на час підписання договору не існувало Закону, який регулював спірні правовідносини, направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У справі №619/598/21 Верховний Суд установив обставини недійсності кредитного договору та дійшов висновку, що таких обставин достатньо для вилучення інформації про кредит з УБКІ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 10 Закон України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», в той час як у даній справі таких вимог і підстав не заявлялось, а заявлялися вимоги з підстав п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Що стосується справи №947/23885/19 то правовідносини не є тотожними із справю, що переглядається, адже у справі, що переглядалася Верховним Судом інший предмет позову, а саме визнання недійсним права відступлення вимоги з підстав відсутності права вимоги у первісного кредитора, в той час як у даній справі вимоги та підстави позову стосуються визнання протиправваними дій фактора щодо передання до УБКІ інформації про кредит та зобов`язання останнього вилучити таку інформацію, з підстав відсутності письмової згоди позивача, на передання такої інформації до УБКІ.

10. Висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач