Справа № 523/9702/24
Провадження №2/523/481/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого виступає його законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє законний представник його мати ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому посилаючись на п.2 ч.1 ст.164 СК України просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач у справі є сином ОСОБА_3 . Як стверджує позивач його батько не приймає участі у його вихованні більше 7 років. Його вихованням та матеріальним забезпеченням повністю займається мати ОСОБА_2 . На думку позивача, його батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно нього, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 01.07.2024р. провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження. Було зобов`язано орган опіки та піклування надати суду висновок на розв`язання спору.

16.10.2024р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області .

Ухвалою суду від 24.10.2024р. підготовче судове засідання було закрито та призначений розгляд справи за участю сторін.

Позивач та його законний представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Направив до суду заяву в якій позовні визнав у повному обсязі, зазначивши, що він дійсно не займався вихованням сина більше 7 років. Просить провести розгляд справи за його відсутності.

Від представника органу опіки та піклування до суду надійшла заява про підтримання висновку стосовно розв`язання спору по даній справі, з проханням провести розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши позивача та його законного представника, дослідивши письмові доказі по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до характеристики Іванівського ліцею ім. Б.Ф. Дерев`янка Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області, ОСОБА_1 , який проходив навчання з третього класу, позитивно характеризується. Протягом всього навчання, його вихованням займалися, його мати, ОСОБА_2 та вітчим, ОСОБА_4 .

Аналогічна характеристика була надана з КЗ «Одеський фаховий коледж мистецтв імені К.Ф. Данькевича», де ОСОБА_1 навчається з 2023р. Протягом навчального року, мати, ОСОБА_2 , приділяла належну увагу вихованню сина, цікавилася його навчанням та поведінкою.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з матір`ю, ОСОБА_2 та вітчимом, ОСОБА_4 в буд. АДРЕСА_1 .

На виконання приписів статті 171 СК України, в судовому засіданні був опитаний ОСОБА_1 , який зазначив, що останній раз бачив свого батька, ОСОБА_3 вісім років тому, його він не пам`ятає. Його вихованням постійно займалися та займаються його мати та вітчим. Батько ОСОБА_3 на протязі останніх семи-восьми років не приділяв жодної уваги йому, не спілкувався з ним, не цікавився його успіхами. Вважає, що він повинен бути позбавлений батьківських прав.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Іванівської селищної ради від 14.10.2024р. № 342-ВК, орган опіки вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За приписами частини другої статті 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків , вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Зібрані по справі докази вказують на те, що ОСОБА_1 з 2017року був залишений його батьком, ОСОБА_3 на виховання його матері, ОСОБА_2 . З того часу ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляв та не проявляє щонайменшої батьківської турботи, ані усно, ані письмово з дитиною не спілкувався, його здоров`ям не цікавився та не цікавиться на теперішній час. Своїми діями нехтує обов`язками матері.

При цьому суд приймає до уваги поведінку відповідача, який підтвердив, що він дійсно на протязі останніх семи років не виховував сина, а ОСОБА_4 , вітчим неповнолітнього, краще виконує обов`язки батька. Тобто, відповідач підтверджує, що він ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, та не бажає змінювати свою поведінку.

При таких обставинах пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідача слід позбавити батьківських прав з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, що буде відповідати інтересам дитини. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

Отже, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання сина відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3)).

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст. ст. ст.12,13,76,141,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого виступає його законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Відповідно до частини шостої статті 164 СК України, копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання законної сили, надіслати до Іванівського районного відділу ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відомості про сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області, , Одеська область, Березівський район, смт. Іванівка, вул. Центральна, буд.93;.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13.02.2025р.

Суддя