Провадження № 22-ц/801/247/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 рокуСправа № 127/17732/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Жмудя О. О. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У вересні 2024 року АТ «Універсал банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, яка станом на 21 березня 2024 року становить 92 027,89 грн, з яких 92 027,89 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а тому посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказаний розмір заборгованості та судові витрати.

У відповіді на відзив, з урахуванням сплати відповідачем частини заборгованості у розмірі 27 000 грн, позивач просив зменшити позовні вимоги до 68 055,89 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 14 лютого 2018 року у розмірі 9 660,86 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Своє рішення суд мотивував тим, що позивачем на підтвердження його вимог надано Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту в редакції, яка набула чинності 27 листопада 2021 року, у той час як Анкета-заява підписана 14 лютого 2018 року.

Враховуючи відсутність підпису відповідача, наданий позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не є доказом того, що саме такі умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився із ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи, на момент отримання їх відповідачем, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені та штрафів за порушення строків виконання зобов`язання із повернення кредиту, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора АТ «Універсал Банк», тому порушене право підлягає поновленню шляхом безумовного стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.

Дослідивши розрахунок заборгованості, суд не погодився із визначеним АТ «Універсал Банк» розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи.

Обґрунтовуючи розмір заборгованості, який АТ «Універсал Банк» просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 з урахування заяви про зменшення позовних вимог 68 055,89 грн, при цьому до позовної заяви надав анкету-заяву від 14 лютого 2018 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань тарифи, паспорт споживчого кредиту, з яких вбачається, що відповідач користувався грошима та частково погашав заборгованість за кредитним договором.

В даному випадку Анкета-заява позичальника не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Отже, вважати доведеним розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, що визначений у наданих суду витягах із Умов та правил надання банківських послуг, неможливо. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів погодження розміру відсоткової ставки не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором б/н від 14 лютого 2018 року, заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 21 березня 2024 року становить 92 027,89 грн.

Згідно вказаного розрахунку за період з 06 січня 2021 року по 21 березня 2024 року (колонка «Сплачено відсотків») позивачем зараховано на погашення відсотків суму в розмірі 55 367,03 грн.

З виписки виданої АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці ОСОБА_1 від 19 серпня 2024 року за період з 22 березня 2024 року по 19 серпня 2024 року встановлено, що кредитний ліміт станом на 19 серпня 2024 року становив 68 100 грн, заборгованість станом на 19 серпня 2024 року становить 68 055,89 грн. Сума витрат за період 3028 грн, сума зарахувань за період 27 000 грн.

Доводи відповідача про те, що до тіла кредиту позивачем було включено судовий збір у сумі 3 028 грн. суд відхилив, оскільки ці аргументи не підтверджені належними доказами. Так, з наданої відповідачем виписки виданої АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці ОСОБА_1 вбачається, що 13 травня 2024 року АТ «Універсал Банк» було нараховано ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 028 грн, а не здійснено зарахування даної суми до тіла кредиту. Тому, грошові кошти у розмірі 3 028 грн, які були списані з рахунку ОСОБА_1 не є предметом розгляду даної справи.

Також суд першої інстанції вказав, що у Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 14 лютого 2018 року, процентна ставка не зазначена.

З урахуванням того, що домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14 лютого 2018 року не містить, відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. А отже, розмір заборгованості по тілу кредиту повинен становити 9 660,86 грн (68 055,89 грн - 3 028 грн - 55 367,03 грн), який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також суд відмовив у розстроченні виконання цього рішення, про що просив відповідач, оскільки той не обґрунтував це клопотання та не надав відповідних доказів щодо обставин на які він посилається.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, позивач АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, вирішити питання судових витрат, понесених позивачем у судах першої та апеляційної інстанцій.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 грудня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Медвецький С. К., Сало Т. Б.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 січня 2025 року справу призначено до розгляду на 30 січня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2025 року строк розгляду апеляційної скарги продовжено на п`ятнадцять днів, оголошено перерву, судове засідання призначено на 13 лютого 2025 року о 10 год. 40 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2025 року суддю Медвецького С. К. замінено на суддю Копаничук С. Г.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Умови і правила є доступними в режимі реального часу на сайті позивача, а тому є загальновідомими.

Тому посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці умови і правила розумів відповідача, підписуючи анкету-заяву, є необґрунтованими.

Доказів, які б спростували наявний розмір заборгованості матеріали справи не містять.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надійшов.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якого отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 10).

ОСОБА_1 погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови (п. 2).

ОСОБА_1 погодився, що підписанням цього Договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний додаток (п. 3).

Відповідач підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (п. 9).

Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком (п. 10).

Згідно з п. 11 анкети-заяви ОСОБА_1 просив усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору.

Відповідно до Довідки про наявність рахунку від 19 серпня 2024 року, виданої позивачем, відповідачу видана кредитна картка НОМЕР_1 зі строком дії до грудня 2024 та відкритий картковий рахунок (а. с. 120).

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, виданої позивачем 14 лютого 2018 року відповідачу по вищевказаній картці встановлений кредитний ліміт 24000 грн, який в подальшому було збільшено, 13 серпня 2018 року до 30 000 грн, 30 жовтня 2018 року до 35 000 грн, 25 серпня 2020 року до 49 385 грн, 25 серпня 2020 року зменшено до 35 000 грн, 07 грудня 2020 року збільшено до 70 000 грн, 27 липня 2024 року кредитний ліміт було зменшено до 68 100 грн (а. с. 121).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14 лютого 2018 року, ОСОБА_1 станом на 21 березня 2024 року має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 92 027,89 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками 0 грн; заборгованість за пенею 0 грн, судовий збір 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн (а. с. 6-9).

З виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі вищенаведеної Анкети-заяви, наданого суду АТ «Універсал Банк» вбачається, що відповідач з 14 лютого 2018 року систематично отримував та використовував кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідач періодично поповнював цей рахунок (а. с. 147-162).

З виписки про рух коштів по картці від 19 серпня 2024 року вбачається, що відповідач вніс суму заборгованості в розмірі 27 000 грн, і заборгованість ОСОБА_1 станом на 19 серпня 2024 року складає 68 055,89 грн (а. с. 163).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Універсал Банк» запустив проект «Монобанк», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Монобанк». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Монобанк» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Апеляційний суд враховує, що у даній справі відповідачем не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, зокрема щодо встановлених судом обставин отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі встановленого кредитного ліміту.

Разом із тим, з огляду на відсутність в матеріалах справи підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування кредитною карткою у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог доказами було ознайомлено відповідача.

На підтвердження обставин, на які посилається АТ «Універсал Банк» у позові, ним мало бути надано умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання обома сторонами договору, однак таких документів надано не було.

Натомість в матеріалах справи наявні Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг з відміткою про набуття чинності 27 листопада 2021 року, тобто після підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 14 лютого 2018 року.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, судом зроблено висновок, що матеріали справи не містять доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Монобанк», таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи за карткою «Монобанк» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що Умови і правила розміщені на сайті позивача в режимі реального часу, є загальнодоступними, тому місцевий суд не був позбавлений можливості із ними ознайомитися, колегія судів відхиляє, оскільки такі не ґрунтуються на засадах змагальності судового процесу.

Окрім того, з огляду на те, що зміст викладених Умов і правил залежить від волі позивача, розглядаючи цю справу у 2024-2025 роках у суду відсутні підстави вважати, що Умови і правила у певній редакції були розміщені на сайті позивача у 2018 році, та саме ці Умови і правила розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву.

Також апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не подавалось клопотання про дослідження електронного доказу, зокрема Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб на сайті АТ «Універсал Банк», а відповідно до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

З пояснень позивача вбачається, що позивач обчислив суму заборгованості шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків. Однак жодними умовами анкети-заяви чи іншої угоди між сторонами цього не передбачено, відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять.

Викладення позивачем в апеляційній скарзі механізму реєстрації та отримання банківських послуг проекту «Монобанк», механізму утворення заборгованості у заявленому в позові розмірі, аналіз умов анкети-заяви, згідно якої клієнт шляхом підписання анкети-заяви підтвердив, що до укладення договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від банку та погоджується з ними, враховуються апеляційним судом, однак встановлених у справі обставин не спростовують.

Отже, неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог стало підставою для вмотивованого висновку суду першої інстанції про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині нарахування відповідачеві процентів за користування кредитом та погашення за рахунок кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, не довів відсутність боргу, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постановах від 03 лютого 2022 року № 758/10335/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 367/4970/13-ц, не ґрунтуються на вимогах ст. 12, 13 ЦПК України та відхиляються апеляційним судом.

Повторне викладення позивачем в апеляційній скарзі обставин, на які він посилався в позовній заяві щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору та його відповідність вимогам закону, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції позивач не був позбавлений можливості доводити перед судом переконливість своїх доводів, надавши до позовної заяви відповідні докази, однак такою процесуальною можливістю не скористався.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені АТ «Універсал Банк» у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені Акціонерним товариством «Універсал Банк» у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді С. Г. Копаничук

Т. Б. Сало