Справа № 738/2972/24
№ провадження 2/738/100/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом є позивачка - донька ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом - на земельні ділянки. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сльозка А.Ф. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Представник відповідача Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, будь - яких заперечень проти позову не надали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги про власника будинку, виданої старостою Синявського старостинського округу слідує, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 (а.с.20).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мена Корюківського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_1 , копія якого додана до матеріалів справи (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З наявної в матеріалах копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7) та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.8) слідує, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , тобто є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після померлого батька ОСОБА_2 .

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи № 160/2024, заведеної державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що позивачка ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.30-52).

З постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1953/02-31 від 16.12.2024 слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.12-13).

Згідно інформаційної довідки від 06.11.2024, виданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» слідує, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.10-11).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями не оформив, позивачка позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 120-123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 328, 1218, 1233-1235, 1268, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року), суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мена Корюківського району Чернігівської області) на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко