Справа № 204/1100/25
Провадження № 2/204/1584/25 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Також, представником позивача Підлубною Ю.В. подано заяву про забезпечення зазначеного позову.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві приватної власності: тип майна: домоволодіння (реєстраційний номер майна 12801614), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в розмірі суми стягнення (позовних вимог) 12 300 дол. США, що еквівалентна 516 231,00 грн., і знаходиться на всіх рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, і належить або підлягають сплаті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що 03.10.2024 позивач ОСОБА_3 надав відповідачу ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 12 300,00 дол. США., в підтвердження чого позичальником складено розписку на ім`я позикодавця. Строк користування чужими грошовими коштами сторони визначили, як до 31.10.2024 року, тобто останній день повернення позики припадав на 30.10.2024 року. Проте, станом на час звернення до суду із позовом про стягнення коштів, відповідачем не дотримано строків виконання зобов`язання з повернення коштів, позичальник добровільно не виконав умов боргової розписки, не вчинив жодних дій з повернення коштів, боргове зобов`язання є невиконаним. Вказана бездіяльність позичальника, безвідповідальна поведінка, зумовили звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав та інтересів, шляхом стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за борговою розпискою в сумі 12 300,00 дол., США, та річних в сумі 89,81 дол. США. На теперішній час позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії, спрямовані на істотне ускладнення та/або унеможливить виконання майбутнього рішення суду у справі, тобто призведе до настання негативних наслідків для позивача (не поновлення порушених/невизнаних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду). Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Згідно відомостей з ДРРП, відповідач є власником домоволодіння (реєстраційний номер майна 12801614), що знаходиться в АДРЕСА_1 . Розмір частки складає 22/100. Зважаючи на те, що зі сторони відповідача існує потенційна загроза змін свого майнового стану, який пов`язаний із реалізацією виконання рішення у справі, та у випадку їх настання, задоволення позовних вимог не матиме жодного правового значення для ОСОБА_1 , що в свою чергу призведе до необхідності повторного звернення до суду та/або унеможливить відновлення прав та законних інтересів, за захистом яких заявник (позивач) звертається до суду.

Позовна заява разом з заявою про забезпечення позову передані судді Самсоновій В.В. 29 січня 2025 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення боргу за договором позики, оформленого у виді розписки від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в борг грошові кошті в сумі 12 300 доларів США строком повернення до 31 жовтня 2024 року.

Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 409543881, дата формування 24.01.2025 року) за відомостями з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачу належить на праві власності майно: Реєстраційний номер майна: 12801614, Тип майна: домоволодіння; Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ; Площа земельної ділянки (кв.м): 1163, Загальна вартість нерухомого майна (гри): 108462, Вартість самочинно збудованого (гри): 2043; Технічний опис майна: Земельна ділянка площею 1163 кв.м по фактичному користуванню. Самовільно побудовано : веранда літ. а51, площею 8,4 кв.м, 1/2 частина сіней літ. а-1, площею 5,1 кв.м, що належить гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1963 від 03.09.01р. про дозвіл проектування та проведення реконструкції частини житлового будинку під аптеку. Узаконена площа по літ. А-1: загальна - 299,9 кв.м, житлова -105,8 кв.м. Співвласники: ОСОБА_6 - 29/100 частин, ОСОБА_4 - 49/200 частин, ОСОБА_5 - 49/200 частин. Відомості про права власності: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , форма власності: приватна; частка власності 22/100, підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу, ВСО № 237873 реєстр 4-480, 15.02.2006, посвідчений Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На переконання суду, представником позивача наведено обставини та надано достатньо доказів вважати, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище майно є обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, вказаний захід забезпечення позову не порушить законних прав та інтересів відповідача, з огляду на те, що даний вид забезпечення позову не впливає на права власника майна на вільне володіння та користування ним.

Разом з тим, слід вказати, що види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлює одним із видів забезпечення позову заборону вчиняти певні дії. Тому наведення у заяві про забезпечення позову заборони вчинення не певних, тобто конкретних дій, а загалом «будь-яких» дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб, не відповідає видам забезпечення позову, які передбачені ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги викладені у заяві доводи заявника та оцінюючи наявні у матеріалах заяви докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для частково задоволення заяви про забезпечення позову, в частині забезпечити позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві приватної власності в частці власності 22/100; тип майна: домоволодіння (реєстраційний номер майна 12801614), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 . При цьому, накладення арешту ще і на грошові кошти, які містяться в банківських та інших фінансових установах на рахунках боржника в межах суми боргу, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про накладення арешту на домоволодіння, є неспівмірними із заявленими ним вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві приватної власності в частці власності 22/100; тип майна: домоволодіння (реєстраційний номер майна 12801614), адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача і боржника відповідно:

-Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

-Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу - для відмова

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова