Провадження 4-с/127/8/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рябокінь Р.П., звернувсь до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби, в якій просить суд визнати бездіяльність Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язати Третій відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти арешт із всього майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зняттям заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року скаргу залишено без руху та надано заявнику/представнику заявника 3 (три) дні з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року скарга ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявнику.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Рябоконя Р. П., подав заяву про усунення недоліків, однак суд першої інстанції листом повернув цю заяву, з тих підстав, що 22 жовтня 2024 року вже винесено ухвалу про повернення скарги.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Рябоконя Р. П., 31 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Рябоконем Р.П., на підставі постанови Вінницького апеляційного суду задоволено та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11.02.2025 року матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби надійшли до Вінницького міського суду Вінницької області.

Вивчивши подану скаргу, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим нормами цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Аналогічні роз`яснення щодо правил оформлення даного виду скарги містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Оскільки статтею 448 ЦПК України прямо не визначено наслідків недотримання закону при подачі скарги на дії/бездіяльність державного виконавця, слід виходити з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому застосовуються положення ст. 175, 177 ЦПК України.

Враховуючи ту обставину, що на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року, яку було скасовано Вінницьким апеляційним судом, матеріали скарги повернуто скаржнику разом з доданими до неї документами, а тому в матеріалах справи за скаргою ОСОБА_1 наявна тільки сама лише скарга без додатків.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже враховуючи вищевикладене, звертаю увагу на те, що скаржником необхідно подати до суду скаргу на бездіяльність державної виконавчої служби ( в порядку судового контролю) із документами у відповідності до переліку додатків зазначених у скарзі, а також з підтвердженням надсилання такої скарги з додатками усім заінтересованим особам, які відповідно до завершеного виконавчого провадження були учасниками такого виконавчого провадження, а саме: Третьому відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ПАТ КБ «НАДРА», або його правонаступнику ОСОБА_2 .

За таких обставин дану заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

При цьому слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення скарги без руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, дана скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: