Справа № 307/4982/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Березовська Наталія Володимирівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року, ухвалене головуючим суддею Чопик В.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Травел Львів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Море Турів" про стягнення безпідставно отриманих коштів

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи змінив до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ТОВ "Музенідіс Травел Львів" та ТОВ "Море Турів" про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги мотивував тим, що між ним та ФОП ОСОБА_1 , яка діяла від імені Турагенції «Море Турів», було укладено письмовий договір на туристичне обслуговування № 272 від 24.02.2020, згідно якого Турагенція "Море Турів" зобов`язалося забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а саме відпочинок сім`ї позивача в країні Греція, Халхідікі-Сипонія в готелі Bomo Sermilia Cronwell Resort 5, в період з 04.07.2020 по 13.07.2020, а позивач зобов`язується їх оплатити в сумі 3250 євро та прийняти послугу.

На виконання умов вказаного Договору, станом на 17 березня 2020 року, зобов`язання щодо сплати коштів у сумі 46 575,00 грн. позивачем виконано - сплачено ФОП ОСОБА_1 зазначені грошові кошти, що підтверджується квитанціями № 272 від 24.02.2020 та № 277 від 17.03.2020.

Не зважаючи на виконані позивачем зобов`язання, відповідачі ТзОВ «Море Турів» та ФОП ОСОБА_1 в подальшому почали відмовлятися вчиняти відповідні дії щодо здійснення туристичного обслуговування.

Так як відповідачем не виконано умови договору, з врахуванням значного проміжку часу, у позивача втрачено інтерес щодо такого відпочинку, що є наслідком відмови від прийняття виконання, з цих підстав ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у розмірі 46 575,00 грн та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих кошти в сумі 46 575 гривень та 992,40 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, фізична особа підприємець ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Березовська Н.В., подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував жодного доводу відповідача та не врахував основного документу на підставі якого виникли зобов`язання між сторонами, зокрема укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (що діє від імені ТОВ «МОРЕ ТУРІВ», як субагент) договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19 б/н від 24.02.2020

Відповідно до п. 1.2. Договору ТУРОПЕРАТОР (ТОВ «МУЗЕНІДЕС ТРЕВЕЛ ЛЬВІВ» через турагента (ТОВ «МОРЕ ТУРІВ»), в даному випадку субагента (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних

послуг (надалі-Туристичний продукт), а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити його.

Відповідно до п. 2.5. Договору не пізніше дня, наступного за днем укладення Договору, Замовник зобов`язується сплатити не менше , ніж 50% від загальної вартості Турпродукту, яка складає 3258 Євро, та не пізніше ніж за 21 календарний день до початку подорожі повністю оплатити загальну вартість Тур продукту.

Відповідно до Додатку №1 до Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19 від 24.02.2020 підтвердження заявка замовника, який є невід`ємною частиною договору та є в наявності у Позивача, а саме тур Греція, Халкідікі- Сипонія, наземне обслуговування, початок туру 04.07.2020 року - 13.07.2020 року, готель Bomo Sermilia Cronwell Resort 5*, ультра все включено, 9 ночей, 10 днів, вартість туру 3258 Євро, туристи ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

На виконання умов договору туристом було оплачено станом на 17.03.2020 50% вартості туру, тобто 30 000, 00 грн, було сплачено 24.02.2020 року квитанція№272, 16 575, 00 грн було сплачено 17.03.2020 року, квитанція №277. ФОП ОСОБА_1 17.03.2020 року покладено на рахунок кошти, підтвердження квитанція 1902-4375-1469-2436.

26 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» (далі - принципал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Море турів» (далі - агент) було укладено Агентський договір на реалізацію туристичного продукту №АДТА/19-LVO.00102 від 26.03.2019 року (далі - договір).

Відповідно до п. 1.2 договору агент зобов`язується за винагороду за дорученням, шляхом посередництва від імені, в інтересах і за рахунок принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту з використанням знаку для товарів і послуг, сформованого принципалом, та/або окремих туристичних послуг принципала, (далі разом та окремо «Турпродукт», «Туристичний продукт») у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.6 договору обов`язок принципала надати тур продукт агентові виникає за умови підтвердженої заявки й оплати рахунку принципала з урахуванням інших положень цього договору.

Відповідно до п. 4.3. до розділу 4 Договору, Агентом було дотримано умови договору в повному обсязі.

Керуючись п. 4.3.3. Договору Агентом було в повному обсязі перераховано Принципалу відповідно до виставленого рахунку за туристичний продукт.

Даний тур не відбувся у зв`язку з тим, що ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», було анульовано дану заявку, через коронавірус COVID-19», і закриття кодонів.

ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», повертати кошти відмовився посилаючись на форс-мажор, коронавірусу COVID-19», закриття кодонів.

Суд не зазначив, цього твердження Відповідача, а також поважної причини, яка виникла не з вини відповідачів.

Окрім цього туристичні послуги не були надані позивачу у зв`язку з тим, що 11.03.2020 було оголошено пандемію СОVID-19 і туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку було неможливим, тобто у зв`язку із обставинами, які не залежать від ФОП ОСОБА_1 . Таким чином відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів за ненадані турпослуги, та як наслідок для стягнення пені.

Відповідно до даних документів і на підставі таких документів працює весь світ, так працюють всі ТУРОПЕРАТОРИ І ТУРАГЕНСТВА України, інших документів і специфіки роботи не існує.

Зазначені Додатки підписні Замовником, що свідчить про отримання ним інформації, передбаченої п 2.1.1 Договору. Тож свої зобов`язання Турагент та Турсубагент виконали у повному обсязі.

Згідно п.2.1.2. Туроператор зобов`язується забезпечити бронювання та надання туристичних послуг відповідно до ЗАЯВКИ ТУРИСТА.

На виконання умов Договору на туристичне обслуговування №МТЗ/19 від 24.02.2020 року, турист ( ОСОБА_2 ) сплатив суму в 50% вартості турпослуги. Документ сформований в системі туру в сумі 46 575,00 грн.

На виконання умов Франчайзингового договору №123 від 01.06.2019 року, Субагенського договору від 01.06.2019 ФОП ОСОБА_1 оплатила вартість туру, в сумі 46 575,00 грн ТОВ «МОРЕ ТУРІВ», а саме:

-30 000, 00 грн. грн. платіжне доручення №390 від 24.02.2020 року.

-16 575, 00 грн. платіжне доручення №396 від 17.03.2020 року.

На виконання умов Агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/19-LVO.00102 від 26.03.2019 року ТОВ «Море турів» оплатив вартість туру, в сумі 46 575,00 грн. ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», а саме відповідно до виставлених рахунків на дату здійснення платежу Рахунок №STH04070B9 від 24.02.2020 року, та оновлений Рахунок №STH04070B9 від 17.03.2020 року: 16 575,00 грн. платіжне доручення №918 від 17.03.2020 року. 30 000,00 грн. платіжне доручення №15354 від 24.02.2020 року.

Звертає увагу, що єдиним і основним доказом в даній справі є платіжне доручення №15354 від 24.02.2020 року, та платіжне доручення №918 від 17.03.2020 року; Виписка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за 24.02.2020 року; Виписка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за 17.03.2020 року, з яких чітко видно куди і коли були перераховані кошти в сумі 30000,00грн. та 16575,00 грн., що підтверджує що зобов`язання виконанні в повному обсязі, як ТОВ «МОРЕ ТУРІВ» так і ФОП « ОСОБА_1 », та Рахунок №STH04070B9 від 24.02.2020 року, та оновлений Рахунок №STH04070B9 від 17.03.2020 року.

У договорі на туристичне обслуговування вказано номер заявки туру, тож при формуванні рахунку, для того щоб можна встановити за яку заявку було здійснено оплату, номер заявки та номер рахунку має один спільний номер Рахунок № STH04070B9 . Тобто, ТУРОПЕРАТОР виставив рахунок на оплату заявки, який є в матеріалах справи, і відповідно ФОП ОСОБА_1 на підставі виставленого рахунку здійснила оплату за тур ТОВ «МОРЕ ТУРІВ», а ТУРАГЕНТ відповідно ТУРОПЕРАТОРУ, всі платіжні доручення і виписки банку є в матеріалах справи, і там чітко зазначено призначення платежу з якого чітко видно номер рахунку (це номер заброньованої заявки туристом) та відповідно вказаний номер договору між Турагентом і Туроператором, між Турагентом і ФОП ОСОБА_1 .

За вказаних обставин вважає, що туристичні послуги відповідно до умов договору надає саме Туроператор, тобто в даному відповідач ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», з яким позивачами був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» повинен нести відповідальність за порушення умов договору.

У дане судове засідання не з`явився ОСОБА_2 і його представник адвокат Онуфрій Д.В., ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», ТОВ «Море Турів» та ФОП ОСОБА_1 і її представник адвокат Березовська Н.В.

За правилами пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Згідно частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 отримав 27.08.2024 року судову повістку. Заяви про відкладення судового засідання не надсилав до апеляційного суду.

Представник в особі адвоката Березовської Н.В., яка представляє інтереси ФОП ОСОБА_1 , також представляла інтереси ТОВ «Море Турів», повідомлені 31/07/2024 року про дату, час і місце цього засідання на їх електронні адреси, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як зазначено у частині 1 статті 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Та пунктом 2 частини 3 статті 223 ЦПК України зазначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності причин неявки відповідача, учасника справи до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки відповідача та/або учасника справи, суд розглядає справу у їх відсутності. Зазначені норми дисциплінують відповідача та/або учасника справи і стимулюють їх належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

З метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей апеляційного процесу, та зважуючи на те що позивач надав усі докази, які вважав за потрібне надати суду, тож такі у їх сукупності дозволяють суду вирішити заявлені позовні вимоги. Відтак, наведене вище на думку колегії суддів з приводу розгляду справи за відсутності позивача та його представника не призведе до порушення процесуальних прав учасників справи у спірних правовідносинах.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка учасників справи, не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, за наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Та ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ході розгляду позову в суді першої інстанції 26.01.2024 року адвокат Онуфрій Д.В., який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 подав заяву про зміну предмету позову, а саме: стягнути тільки з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані нею грошові кошти в сумі 46 575,00 гривень та понесені судові витрати.

Згідно приписів частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з вимог даної процесуальної норми, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 .

Задовольняючи змінені позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» відсутні будь-які зобов`язання перед ОСОБА_2 , тоді як такі зобов`язання не виконані фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 , яка отримала кошти за тур продукт і не надала туристичні послуги. Оскільки остання без достатньої на то правової підстави утримує належні позивачу грошові кошти то такі підлягають стягненню особисто з неї на користь позивача.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам норм матеріального права та обставинам справ, а звідси, апеляційний суд не погоджується з такими, виходячи з наступних доводів.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 яка діяла від імені Турагенції «Море Турів», було укладено письмовий Договір на туристичне обслуговування від 24.02.2020 року за № 272, згідно якого Турагенція " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", в даному випадку субагент ФОП ОСОБА_1 , зобов`язувалась забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а саме відпочинок сім`ї позивача в країні Греція, Халхідікі-Сипонія в готелі Bomo Sermilia Cronwell Resort 5 в період з 04.07.2020 року по 13.07.2020 року, а позивач зобов`язується їх оплатити в сумі 3250 євро та прийняти послугу.

Відповідно до п. 2.5. Договору не пізніше дня, наступного за днем укладення Договору, Замовник зобов`язується сплатити не менше, ніж 50% від загальної вартості Турпродукту, яка складає 3 258 Євро, та не пізніше ніж за 21 календарний день до початку подорожі повністю оплатити загальну вартість Турпродукту.

Та 17 березня 2020 року ФОП ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 46575 грн., що підтверджується квитанціями № 272 від 24.02.2020 року та № 277 від 17.03.2020 року.

Відповідно до п.1.1 Договору, туроператор через турагенство зобов`язується забезпечити комплексу туристичних послуг (надалі «Туристичний продукт» «Турпродукт»), а замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплати його.

У п. 1.2. Договору зазначено, що туроператор ТОВ «Музенідес Тревел Львів» через турагента ТОВ «Море Турів», від імені останнього діє субагент ФОП ОСОБА_1 зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг (Туристичний продукт), а замовник ОСОБА_2 зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити його.

Між турагентом ТОВ « Море Турів» та туроператором ТОВ «Музенідес Тревел Львів» укладено Агентський договір на реалізацію продукту № АДТФ/19-LVO.00102 від 26.03.2019 року.

Пункт 2.2 Договору зазначає, що до укладення Агентом угоди на туристичне обслуговування зобов`язані надати туристу підтверджену заявку і у суворій відповідності з підтвердженням заявки і тільки після такого погодження та отримання рахунку по заявці укладається угода з туристом і отримуються кошти за турпродукт.

У п.2.3. Договору зазначено, що послуги Агентом туристу за договором на реалізацію Турпродукту, але які не зазначені у підтверджені заявки, не є предметом Договору і надаються Агентом під свою відповідальність. 11.2.4. зазначено, що конкретні компоненти броньованого Турпродукту вказуються у заявці, яка оформляється у письмовій або електронній формі.

П.2.6. Обов`язок Принципала надати турпродукт Агентові виникає з моменту погодження заявки й оплати рахунку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України «Про туризм»).

У статті 23 Закону України «Про туризм» визначено, що ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону.

Верховний Суд України у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13 зробив правовий висновок про те, що «за частинами першою, другою, десятою статті 20, частиною другою статті 30, частинами першою, другою статті 32, частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» від 15 вересня 1995 року № 324/95-ВР (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, статей 610, 611, частиною п`ятою статті 653, частиною першою статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор».

Доведеною є та обставина, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (що діє від імені ТОВ «МОРЕ ТУРІВ», як субагент та в інтересах ТОВ «Музенідіс Тревел Львів») укладено 24.02.2020 року Договір на туристичне обслуговування за №МЗТ/19, далі - (Договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору, ТУРОПЕРАТОР (ТОВ «МУЗЕНІДЕС ТРЕВЕЛ ЛЬВІВ» через турагента (ТОВ «МОРЕ ТУРІВ»), в даному випадку субагента (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити його.

У п. 2.5. Договору зазначено, що не пізніше дня, наступного за днем укладення Договору, Замовник зобов`язується сплатити не менше , ніж 50% від загальної вартості Турпродукту, яка складає суму 3258 Євро, та не пізніше ніж за 21 календарний день до початку подорожі повністю оплатити загальну вартість Турпродукту.

Згідно Додатку №1 до Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/19-б/н від 24.02.2020 року з підтвердження заявки замовника, який є невід`ємною частиною договору слідує, що тур Греція, Халкідікі - Сипонія, наземне обслуговування, початок туру 04.07.2020 року - 13.07.2020 року, готель Bomo Sermilia Cronwell Resort 5*, ультра все включено, 9 ночей, 10 днів, вартість туру 3258 Євро, туристи ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) було заброньовано. Відповідно до даного Договору ФОП ОСОБА_1 було заброньовано заявку № SТН04070В9 до Греції для реалізації даного туру.

На виконання умов Договору ОСОБА_2 було оплачено станом на 17.03.2020 року 50% вартості туру, тобто, 24.02.2020 року за квитанцією №272 сплачено суму З0 000,00 грн., а 17.03.2020 року за квитанцією №277 сплачено суму 16 575,00 грн. Зазначені грошові кошти ФОП ОСОБА_1 17.03.2020 року покладено на рахунок, підтвердженням чого є квитанція 1902-4375-1469-2436.

Свою діяльність ТОВ «МОРЕ ТУРІВ» на реалізацію туристичного продукту здійснювало на підставі Агентського договору, який було укладено з ТОВ «МУЗЕНІДЕС ТРЕВЕЛ ЛЬВІВ» 26.03.2019 року за № АДТА/19-LVO.00102.

У п. 1.2 цього Агентського договору зазначено, що агент зобов`язується за винагороду за дорученням, шляхом посередництва від імені, в інтересах і за рахунок принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту з використанням знаку для товарів і послуг, сформованого принципалом, та/або окремих туристичних послуг принципала, (далі разом та окремо «Турпродукт», «Туристичний продукт») у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.6 Агентського договору, обов`язок принципала надати турпродукт агентові виникає за умови підтвердженої заявки й оплати рахунку принципала з урахуванням інших положень цього договору.

На виконання умов Франчайзингового договору за №123 від 01.06.2019 року та Субагенського договору від 01.06.2019 року ФОП ОСОБА_1 було здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму 46 575,00 грн. в рахунок оплати вартості туру, ТОВ «МОРЕ ТУРІВ», а саме: 24.02.2020 року суму 30 000,00 грн. за платіжним дорученням №390; 17.03.2020 року суму 16 575,00 грн. за платіжним дорученням №396.

Також на виконання умов Агентського договору на реалізацію туристичного продукту АДТА/19-LVO.00102 від 26.03.2019 року ТОВ «Море турів» здійснило оплату вартості туру, в сумі 46 575,00 грн. ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», а саме, відповідно до виставлених рахунків на дату здійснення платежу Рахунок № SТН04070В9 від 24.02.2020 року, та оновлений Рахунок № SТН04070В9 від 17.03.2020 року: суму 30 000,00 грн., платіжне доручення № 15354 від 24.02.2020 року; суму 16 575,00 грн., платіжне доручення № 918 від 17.03.2020 року.

Зазначене підтверджує ті фактичні обставини, що ФОП ОСОБА_1 на виконання Субагенського договору від 01.06.2019 року здійснила перерахування на рахунок ТОВ «Море турів» в рахунок оплати вартості туру з 04.07.2020 року - 13.07.2020 року, в готелі Bomo Sermilia Cronwell Resort 5*, ультра все включено, загальну суму 46 575,00 (30000,00 + 16575,00) грн., яку отримала від ОСОБА_2 за платіжними квитанціями № 272 від 24.02.2020 року та № 277 від 17.03.2020 року.

В свою чергу, ТОВ «Море турів» на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/19-LVO.00102 від 26.03.2019 року здійснило перерахування на рахунок № SТН04070В9 ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» загальну суму 46 575,00 (30000,00 + 16575,00) грн., що доводиться платіжним доручення № 15354 від 24.02.2020 року та платіжним доручення № 918 від 17.03.2020 року.

А звідси, ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Море турів» виконали свої зобов`язання перед ОСОБА_2 перерахувавши грошові кошти у сумі 46 575,00 грн. по замовленому туру на рахунок № SТН04070В9 ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» яке і повинно було забезпечити виконання туристичних послуг.

Тому, твердження ОСОБА_2 , що неможливо встановити тієї обставини, що ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Море турів» здійснили перерахування ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» саме тих грошових коштів, які ним сплачено та відсутність підтвердження з боку туроператора отримання таких коштів є безпідставним через те, що суперечить наведеному вище, а прямих доказів на спростування зазначеного апеляційним судом не надано позивачем.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що у випадку ненадання чи неналежного надання Замовнику належно оплачених туристичних послуг, Туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків, коли ненадання послуг відбулося з вини Замовника, та в інших, передбачених цим Договором випадках.

У ході судового розгляду ТОВ «Море турів» та ФОП ОСОБА_1 наголошували суду на тій обставині, що туристичні послуги не були надані позивачу у зв`язку з тим, що 11.03.2020 р. було оголошено пандемію СОVID-19 і туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку було неможливим, та через це ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» анулювало заброньовану заявку. Але при цьому відмовилось повертати сплачені кошти посилаючись на форс-мажор, який був пов`язаний з початком коронавірусу СОVID-19 і закриттям у зв`язку із цим кордонів. Оскільки обов`язок з повернення коштів за належно оплачені туристичні послуги у даному випадку лежить на ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» то наведене є підставою для твердження про те, що ФОП ОСОБА_1 не несе відповідальність перед ОСОБА_2 бо не являється туроператором.

Даним обставинам суд першої інстанції надав неправильну правову оцінку, що призвело до ухвалення помилкового рішення суду. А звідси, колегія суддів дійшла висновку про те, що ФОП ОСОБА_1 здійснила перерахування отриманих від ОСОБА_2 грошових коштів за надання туристичних послуг ТОВ «Море турів», а останнє в свою чергу перерахувало такі ТОВ «Музенідіс Тревел Львів». Відтак, твердження суду про те, що ФОП ОСОБА_1 на час розгляду справи безпідставно утримує в себе належні ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 46 575,00 грн. не знайшло свого підтвердження.

Водночас, апеляційний суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Наведеного суд першої інстанції не врахував, та помилково дійшов висновку про задоволення заявленої майнової вимоги, тоді як такі висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та досліджених обставинах, разом з зібраними у справі доказами та доводами учасників справи.

Зважуючи на встановлене у контексті вимоги пунктів 1 - 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, колегія суддів належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшла обґрунтованого висновку про те, що право позивача у спірних правовідносинах не є порушеним з боку ФОП ОСОБА_1 , тому така позовна вимога підлягає відхиленню за вищенаведених доводів, та у зв`язку із цим доводи апеляційної скарги є підставними.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача.

За подання апеляційної скарги на рішення суду, ФОП ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 1 518,38 гривень.

Оскільки апеляційний суд задовольнив вимоги апеляційної скарги та відмовив позивачу в задоволенні позову то за цієї обставини з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 слід стягнути суму 1 518,38 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Березовська Наталія Володимирівна, задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 1 518,38 гривень за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: