КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/3939/2025
Справа № 363/1890/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області в складі судді Котлярової І.Ю., ухвалене в м. Вишгород 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування наказу про оголошення догани та стягнення компенсації,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, просив визнати протиправним та скасувати наказ № 63к від 08 лютого 2021 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про оголошення догани, стягнути з відповідача на його користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 80000 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивував тим, що перебуває в трудових відносинах з управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, працюючи з 2017 року на посаді завідувача сектору - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління, протягом часу роботи у відповідача сумлінно виконував свої обов`язки, мав заохочення та нагороди за успіхи в роботі, були відсутні стягнення до спірного випадку.

Із зміною керівництва відповідача з початку 2020 року щодо нього створено штучні перепони для належного виконання покладених на нього службових обов`язків, погіршено умови для виконання ним службових обов`язків, створено нестерпні умови роботи, щоб примусити його звільнитися з роботи.

23 жовтня 2020 року згідно наказу № 902к від 23 жовтня 2020 року, на підставі службової записки ОСОБА_3 , йому було оголошено догану за дисциплінарне порушення, яке ним не вчинялося. Вважаючи наказ незаконним, він звернувся з позовом про його скасування до суду, і розгляд справи № 363/444/21 за його позовом наразі триває.

Після звернення до суду з позовом він сумлінно виконував всі доручення керівництва, однак 08 лютого 2021 року йому було оголошено другу догану. В серпні - жовтні 2020 року та лютому 2021 року ним було здійснено запис службових розмов, які відбувалися між вищезазначеними працівниками відповідача, які відбувалися в службовому приміщенні відповідача та доводять незаконність оголошення догани.

Підставою для оголошення другої догани також послужила службова записка начальника відділу профілактики страхових випадків ОСОБА_3 щодо нібито знищення позивачем формул в «Загальній базі архіву 2021». На його усну вимогу надати копію службової записки керівництво відповідача йому відмовило. Ним 02 лютого 2021 року були надані письмові пояснення з приводу викладеного, однак його доводи з приводу відсутності вини в некоректній роботі програмного забезпечення ніким не враховувалися.

Вважав, що при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідачем не було дотримано вимог законодавства щодо підстав, умов та порядку його застосування. Вказані в наказі № 63к від 08 лютого 2021 року підстави для застосування стягнення надумані та є такими, що не доводять його вини у вчиненні дисциплінарного проступку. Порушення трудової дисципліни у вигляді некоректності роботи програмного забезпечення, в якому його звинувачують, не пов`язане з його діями, і не входять до кола покладених на нього трудових обов`язків.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 травня 2023 року залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року в позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд першої інстанції при розгляді справи необґрунтовано відхилив клопотання позивача про витребування і дослідження письмових доказів, а також вжиття відповідних заходів для отримання показань свідка, які мають значення для вирішення справи, в результаті суд неправильно встановив обставину відсутності порушення відповідачем трудового законодавства відносно позивача.

Звертав увагу, що згідно наказу № 63к, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності була службова записка ОСОБА_3 від 01 лютого 2021 року з повідомленням про суттєві помилки, допущені ОСОБА_1 при роботі з загальною базою архіву. Однак таке твердження не відповідає дійсності, оскільки в службовій записці ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_1 помилки були не допущені, а виявлені, і службове розслідування з даного приводу не проводилося. Таким чином, службова записка не містить відомостей про вчинення вказаного в ній порушення саме ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не врахував, що згідно з розподілом обов`язків між працівниками управління на позивача та його підлеглих було покладено обов`язок вносити дані до сертифікованої інформаційної програми «Система обліку страхових випадків та профзахворювань», а на головного спеціаліста відділу організаційної роботи та документообігу Управління ОСОБА_4 було покладено обов`язок ведення архівної роботи зі справами, розслідування по яких було закінчене.

В ході допиту свідків було з`ясовано, що «Загальна база архіву 2021» не є програмним продуктом та не регламентована жодним локальним нормативно-правовим актом, вказана архівна база є описом архівних справ, який розробила та спочатку самостійно вела для власної зручності ОСОБА_4 , з обов`язками якої було пов`язане ведення бази. Однак на початку лютого 2021 року ОСОБА_3 доручила позивачу наповнювати відомостями вказану архівну базу. При цьому ані додаткові угоди про покладення на нього додаткових обов`язків, ані внесення змін до його посадової інструкції, ані відповідне окреме письмове розпорядження керівництва Управління не здійснювалися. Програмні продукти, розроблені на рівні виконавчої дирекції, сертифіковані, однією з умов є виключення несанкціонованого доступу до інформації або її пошкодження.

Пояснював, що згідно п. 2.5 посадової інструкції, порушення якого йому інкримінується в наказі № 63к, на нього не покладався обов`язок здійснювати архівну діяльність зі збереження справ розслідування страхових і нещасних випадків після закінчення їх розслідування та внесення відповідної інформації в електронну базу (тобто до інформаційної програми «Система обліку страхових випадків та профзахворювань») та журнал обліку нещасних випадків. Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що у позивача взагалі відсутні трудові обов`язки виконувати роботу архіваріуса, за неналежне виконання яких відповідач оголосив йому догану.

Зазначав про помилковість висновку суду першої інстанції про визнання недопустимим і таким, що не стосується предмету доказування доказом, оптичного диску із записами службових розмов позивача з керівництвом Управління. Ним здійснювався аудіозапис виключно з підстав явного порушення його трудових прав та з метою доведення вказаних порушень у суді, а своїм висновком про недопустимість доказу суд не дотримався принципу диспозитивності стосовно позивача, а також порушив баланс інтересів учасників судового розгляду. Саме аудіозаписами, зафіксованими на оптичному диску, доводиться упереджене ставлення до нього керівництва, про відсутність доказів чого зазначено у рішенні суду. При цьому сам відповідач не спростовує відповідність записів на оптичному диску фактичному перебігу службових нарад та складу їх учасників.

Наводив доводи стосовно того, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що відповідач дотримався положень ч. 3 ст. 149 КЗпП України та при обранні виду стягнення позивачу врахував попередню роботу працівника.

Суд не надав оцінки тій обставині, що акт від 18 серпня 2020 року про відсутність його на робочому місці є неправдивим та таким, що складений з метою штучного створення формальних підстав для позбавлення ОСОБА_1 виробничої премії за серпень 2020 року.

Суд також не надав оцінки доводам позовної заяви щодо дати виготовлення службової записки про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, а саме те, що на службовій записці дата 25 серпня 2020 року, тоді як останню дійсно складено 15 серпня 2020 року.

Судом не враховано, що позивач не притягався раніше до відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Вказував, що суд дійшов неправильного висновку про відсутність доказів упередженого ставлення до нього з боку відповідача, адже така обставина підтверджується безпосередньо службовою запискою, зміст якої свідчить про спонукання позивача до звільнення через вік та стан здоров`я.

На думку позивача, дані обставини, а також здійснення відносно нього відповідачем службового розслідування щодо відсутності на робочому місці є незаконним психологічним тиском, що підтверджується аудіозаписами розмов.

Також ОСОБА_1 вказував, що поза увагою суду лишився той факт, що внаслідок необ`єктивного та упередженого службового розслідування відносно в.о. обов`язків начальника відділу профілактики страхових випадків Управління ОСОБА_5 , який допустив неетичну поведінку, останній уникнув заходів дисциплінарного проступку, тоді як позивача було попереджено про відповідальність за розповсюдження неправдивих відомостей.

Щодо помилковості висновку суду про дотримання відповідачем процедури застосування до позивача дисциплінарного стягнення, зазначив, що в наказі № 63к було спотворено зміст службової записки ОСОБА_3 , крім того, в ході допиту свідків було з`ясовано, що резолюцію на поясненні ОСОБА_1 від 08 лютого 2021 року від імені начальника управління ОСОБА_6 виконано не ним, а начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_7 , що є порушенням Інструкції з діловодства. Зважаючи на вказане порушення, оскільки резолюція як реквізит є невід`ємною частиною документа, пояснення ОСОБА_1 є недопустимим доказом. Аналогічні порушення виготовлення документів, допущені відповідачем у письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та доповідній записці ОСОБА_4 , які суд визнав допустимими доказами.

Вказував, що твердження про те, що підпис під резолюціями на вказаних документах також виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою, суд першої інстанції залишив без перевірки, не задовольнив клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналів вказаних документів та призначення судової почеркознавчої експертизи. Також суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про здійснення приводу свідка ОСОБА_6 , який не з`являвся за викликами суду. Таким чином, позивач був позбавлений можливості довести підроблення документів, на підставі яких йому оголошено догану. За таких обставин наказ № 63к від 08 лютого 2021 року однозначно підлягав скасуванню як незаконний, проте суд першої інстанції з невідомих причин дійшов протилежного висновку.

Повідомляв про орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 9084 грн.

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи відзив, посилався на те, що суд першої інстанції спростував доводи позивача щодо упередженого ставлення до нього та заборони іншим працівникам відділу контактувати з ним з робочих питань, що обумовило неможливість отримання інформації для здійснення дорученої роботи, оскільки до його посадових обов`язків входить оперативний облік та контроль за розслідуваннями та внесення відповідної інформації в електронну базу та журнал обліку нещасних випадків.

Не погоджувався з доводами позивача, що ним надано письмові пояснення з приводу того, що в січні 2021 року в комп`ютерній базі управління був збій, оскільки такі доводи спростовуються поясненнями начальника відділу інформаційного забезпечення про відсутність збоїв, про можливість видалення користувачем формул в деяких комірках файлів, та доповідною запискою ОСОБА_4 , до якої звернувся ОСОБА_1 з проханням надати допомогу у виправленні помилок, допущених при роботі в «Загальній базі архіву МРНВ 2021», а саме були знову видалені всі формули.

Зазначив, що твердження позивача про видачу наказу про оголошення догани неуповноваженою особою не є слушними, оскільки матеріали справи містять накази про покладення виконання обов`язків начальника Управління на ОСОБА_6 , які не оскаржувалися та законної сили не втрачали.

Вказував, що долучений до матеріалів справи та досліджений в судовому засіданні оптичний диск із записами, як стверджує позивач, службових розмов із службовими особами управління, такий доказ судом в силу ст. 78 ЦПК України не брався до уваги, оскільки записи розмов осіб були проведені з порушенням вимог Конституції, без їх згоди, прихованим шляхом та без дозволу на розголошення. Крім того, на диску відсутня інформація, хто проводив запис розмов, з ким, коли та де чи з якою метою, а також чи були обізнані особи щодо аудіофіксації їх розмов, про що неодноразово наголошувалося стороною відповідача. Таким чином, суд вірно визнав, що оптичний диск із записами службових розмов зі службовими особами не є допустимим і таким, що не стосується предмету доказування.

Наголошував, що оскільки виконавчою дирекцією жодних прав позивача порушено не було, а накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани за дисциплінарні проступки підтверджені документально, це використання законного права Управління як роботодавця, а не порушення права позивача.

Зазначив, що оспорюваний наказ є законним, прийнятий Управлінням із з`ясуванням всіх обставин, відтак, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні. Таким чином, суд дійшов вірного висновку про відмову в позові.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що доводи представника позивача про те, що ним було витрачено 3 години на надання професійної правничої допомоги, перевірити неможливо, а також не обґрунтована оцінка вартості однієї години наданих послуг. З урахуванням ст. 133, 137, 141 ЦПК України, фактичних обставин справи, керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, вважав такий розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції 25000 грн. та в суді апеляційної інстанції в розмірі 9084 грн. завищеними та неспівмірними зі складністю справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що з 2017 року позивач ОСОБА_1 працював на посаді завідувача сектору - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Згідно розділу V «Організація діяльності управління» Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 15 січня 2018 року № 12-од, Управління очолює начальник, який призначається директором виконавчої дирекції Фонду за погодженням з правлінням Фонду. Рішення про звільнення начальника Управління приймає директор виконавчої дирекції Фонду. Начальник управління виконує свої повноваження на підставі контракту. Начальник управління призначає на посади та звільняє в установленому порядку з посад працівників Управління та їх відділень (а. с. 75 т. 1).

Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 22 грудня 2018 року № 02-149-к з 26 грудня 2018 року по 25 березня 2019 року виконання обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві покладено на заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві ОСОБА_6 (а. с. 66 т. 1).

Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 26 березня 2019 року виконання обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві покладено на заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві ОСОБА_6 (а. с. 67 т. 1).

Листом від 27 січня 2021 року на адвокатський запит виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України повідомлено, що ОСОБА_6 обіймає посаду заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві, а відповідно до наказу виконавчої дирекції Фонду від 22 грудня 2018 року № 02-149-к на ОСОБА_6 покладено виконання обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві на період з 25 березня 2018 року по 25 березня 2019 року. Відповідно до наказу виконавчої дирекції Фонду від 26 березня 2019 року № 02-23-к, на ОСОБА_6 покладено виконання обов`язків начальника управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві з 26 березня 2019 року. Виконавчою дирекцією не укладалось контрактів з ОСОБА_6 . Правлінням Фонду соціального страхування України не приймалось рішення про призначення директором виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_9 , яка приступила до виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду на підставі розпорядження КМУ від 24 січня 2020 року № 34-р. Відповідно до п. 4 постанови правління Фонду від 22 квітня 2020 року № 5 з 22 квітня 2022 року ОСОБА_9 відсторонено від виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду. 14 травня 2020 року правлінням Фонду було прийнято постанову № 7 «Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_10 » (а. с. 61 т. 1).

Додатком до відповіді виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 27 січня 2021 року є копія постанови виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 12 грудня 2018 року № 34, якою погоджено пропозиції щодо призначення начальників управлінь виконавчої дирекції Фонду в областях та м. Києві; рекомендовано в.о. директора виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_11 призначити виконуючими обов`язки начальників управлінь виконавчої дирекції Фонду в областях та м. Києві, згідно з додатком 3, до якого зокрема внесено ОСОБА_6 (строком на 3 місяці) (а. с. 63 - 65).

Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 04 березня 2021 року № 02-27-к призначено ОСОБА_6 начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві за строковим трудовим договором з 10 березня 2021 року по 09 березня 2023 року (а. с. 133 т. 1).

Згідно п. 2.5 посадової інструкції завідувача сектору-страхового експерта з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві, затвердженої в.о. начальника управління 01 квітня 2019 року, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис (а. с. 99 т. 1), завідувач сектору забезпечує: оперативний облік та контроль за розслідуваннями нещасних випадків та їх результатами, з залученням до справ копій підтверджуючих документів чи відповідної інформації; - відповідне зберігання наданих матеріалів розслідувань та оперативне внесення відповідної інформації в електронну базу та журнал обліку нещасних випадків, включаючи повідомлення форми Н-2 та іншої необхідної інформації; - надання у визначені строки звітності та аналітичної інформації з основних напрямів своєї діяльності; - проведення моніторингу та розширеного аналізу виробничого травматизму; - методичне керівництво, координацію діяльності страховими експертами з охорони праці сектору та надання їм практичної допомоги у формуванні «Системи оцінки стану виробничого травматизму та професійної захворюваності» (Система ОС ВТ та ПЗ); - ведення та формування Реєстру нещасних випадків на виробництві (а. с. 96 т. 1).

Згідно наказу від 23 жовтня 2020 року № 902к, управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві 22 жовтня 2020 було виявлено факт невиконання посадових обов`язків завідувачем сектору - страховим експертом з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління ОСОБА_1 , а саме у встановлений керівництвом відділу профілактики страхових випадків Управління термін не надав інформацію щодо проведення аналізу виробничого травматизму на підприємствах Шевченківського, Подільського, Голосіївського, Печерського та Святошинського районів м. Києва за 9 місяців 2020 року, чим порушив п. 2.5. розділу 2 Посадової інструкції завідувача сектору - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління, затвердженої в.о. начальника Управління 01 квітня 2019 року та п. 5.1. розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Управління, затверджених загальними зборами працівників Управління 15 серпня 2017 року. Надати письмові пояснення із зазначених вище обставин ОСОБА_1 відмовився, що підтверджено актом про відмову від надання письмових пояснень від 23 жовтня 2020 року. За порушення трудової дисципліни завідувачу сектору-страховому експерту з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління ОСОБА_1 оголосити догану (а. с. 101 т. 1).

Зазначений наказ від 23 жовтня 2020 року № 902к було оскаржено ОСОБА_1 до суду, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 липня 2024 року у справі № 363/444/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, в позові відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123098310).

02 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до управління Фонду соціального страхування у місті Києві пояснювальну записку, складену на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, в якій зокрема зазначено, що 02 грудня 2020 року на початку робочого дня ним було отримано усну вказівку надати до 15:00 письмові пояснення з питань неналежного виконання трудових обов`язків. А тому, з метою дотримання процедури відібрання у нього письмових пояснень, просить: надати ОСОБА_3 вказівку забезпечити йому доступ до актуальних локальних нормативно-правових актів, якими, в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, встановлено порядок проведення перевірок дотримання начальниками секторів відділі своїх службових обов`язків, порядок проведення службових перевірок, їх документування та вжиття відповідних заходів дисциплінарного характеру в разі доведення вчинення ними порушень трудових обов`язків; ознайомити його під розпис зі службовою запискою та (або) розпорядчим документом про проведення щодо нього службового розслідування або перевірки з питань недотримання ним вимог трудового законодавства або неналежного виконання службових обов`язків; надати ОСОБА_7 вказівку додатково ознайомити його під розпис з його посадовою інструкцією та надати можливість виготовити копію цієї посадової інструкції. Також з метою фіксування та конкретизації запитань на які від нього зажадано пояснень, просить письмово оформити перелік запитань, які цікавлять та на які він має відповісти у додатковому письмовому поясненні, з обов`язковим зазначенням в письмовому запиті підстави відібрання у нього письмових пояснень з конкретних питань. Після отримання відповідного письмового запиту зобов`язується протягом двох робочих днів надати повні відповіді на кожне із поставлених йому запитань (а. с. 48 - 50 т. 1).

Згідно колективного звернення колективу відділу профілактики страхових випадків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві № Вн-545 від 14 грудня 2020 року, в їх відділі, з серпня 2017 року працює завідувач сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків ОСОБА_1 За весь цей час він, в силу своєї некомпетентності та непрофесіоналізму чи навмисно, шкодить роботі всього відділу. Будь-яке звернення ОСОБА_1 «виконує» так, що після перевірки виявляється дуже багато помилок, в виправленні яких змушені брати участь всі працівники відділу. А моральний аспект поведінки ОСОБА_12 , по відношенню до колег, взагалі не вкладається у рамках здорового глузду! Шкоду, яку він наносить своєю позицією, якимись нездоровими підозрами та звинуваченнями в їх адресу, важко переоцінити. В цей особливий час, коли обсяг їх роботи збільшився у 6 разів (зростання кількості гострих профзахворювань внаслідок COVID-19), вони хочуть мирно, злагоджено, чітко і кваліфіковано працювати на користь Фонду та потерпілих, а не постійно приймати участь у вирішенні конфліктів, які навмисно створює ОСОБА_1 . Це унеможливлює правильну організацію роботи, зокрема кожного страхового експерта, і зумовлює різні плітки у їхньому відділі. Через його постійні опитування - про хорошу і професійну роботу невдалу поведінку начальника відділу, хочеться сказати: «А працювати хто буде? Адже Ви, ОСОБА_1 , не спроможний навіть перевірити правильність складання актів розслідування нещасних випадків, в яких Ви берете участь! Скільки можна в колектив вносити смуту?». Чвари та розлади для колективу страхових експертів не типові. Адже це вибиває з робочої колії і змушує думати «Можливо досить так себе вести?». Окремого питання заслуговує хворобливість ОСОБА_1 , яка прогресує відразу після виявлення його помилок та повідомлення про їх усунення. Виникає питання: «У ОСОБА_1 недостатньо кваліфікації для роботи у відділі, не кажу вже про займану ним посаду, чи помилки були зроблені навмисно і це можна назвати шкідництвом?». Просять по можливості прийняти рішення щодо подальшої роботи ОСОБА_1 у їхньому відділі (а. с. 100 т. 1).

01 лютого 2021 року начальник відділу профілактики страхових випадків ОСОБА_3 звернулася на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду зі службовою запискою, в якій доводила до відома, що завідувачем сектору-страховим експертом з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу ОСОБА_1 під час роботи з «Загальній базі архіву 2021» було виявлено наступні помилки: в блок «Аркуш 4» невірно вносились дані про затверджені акти розслідування (60 штук), і як результат цього, необхідна інформація автоматично не переносилась в блок «Опис», в блоці «Опис» було повністю видалено всі формули і для їх відновлення довелось залучати головного спеціаліста відділу організаційної роботи та документообігу ОСОБА_4 (а. с. 123 т. 1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 (головний спеціаліст відділу організаційної роботи та документообігу) на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві від 01 лютого 2021 року, стосовно ситуації, викладеної у службовій записці ОСОБА_3 , повідомляє, що 27 січня 2021 року до неї звернулася завідувач сектору-страховий експерт з охорони праці сектору профілактики та розслідувань професійних захворювань Юшко О.М. з проханням надати допомогу у виправленні безлічі помилок, які були допущені при роботі в «Загальній базі архіву 2021» завідувачем сектору-страховим експертом з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків ОСОБА_1 , так як самотужки їх виправити не вдалося. Нею були виправлені усі помилки, в блоці «Опис» було відновлено усі формули, і надані дуже ретельні роз`яснення ОСОБА_1 щодо алгоритму дій при роботі з базою з метою недопущення в майбутньому некоректного внесення даних та знищення усіх формул, які пов`язують між собою три блоки бази. На протязі двох робочих днів, 27 та 28 січня 2021 року, ОСОБА_1 неодноразово звертався до неї по допомогу для виправлення помилок, які знов виникали, та за консультацією по роботі в «Загальній базі архіву 2021», на що отримав вичерпні роз`яснення та практичну допомогу безпосередньо за його робочим комп`ютером у присутності інших співробітників, що знаходилися у робочому кабінеті № 117 управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 92/2 (а. с. 124 т. 1).

02 лютого 2021 року ОСОБА_1 на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві були надані письмові пояснення, згідно яких 01 лютого 2021 року в кабінет № 117 де працювали ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 приблизно о 16 годині зайшли ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 для того щоб ОСОБА_7 оголосила вимогу в.о. начальника управління ОСОБА_6 до нього, надати пояснення стосовно інформації, викладеної в службовій записці ОСОБА_3 від 01 лютого 2021 року. Ознайомившись з викладеним в службовій записці, не вбачає в цьому допущених ним порушень і з даного приводу пояснив наступне. В січні місяці в комп`ютерній мережі був збій. Так, як з невідомої йому причини формула в блоці «Аркуш 4» перестала працювати, то вся інформація ним вносилась вручну. Звернувшись до завідувача сектору ОСОБА_17 з проханням допомогти розібратися в ситуації разом, після невдалої спроби налагодити роботу, вони звернулися за допомогою до головного спеціаліста відділу організаційної роботи та документообігу ОСОБА_4 , якою наприкінці січня було змінено формулу. Всі дані, внесені ним, залишилися в базі і вся необхідна інформація була автоматично перенесена в блок «Опис». Яким чином в блоці «Опис» було видалено формули і ким йому не відомо, так як ні до їх створення, ні до їх видалення не має жодного відношення. З огляду на вищевикладене не вбачає порушень в своїй роботі (а. с. 30 - 31, 125 - 126 т. 1).

Згідно пояснень начальника відділу інформаційного забезпечення ОСОБА_8 від 02 лютого 2021 року на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, наданих на службову записку ОСОБА_1 , повідомив, що документи «Загальна база архіву 2021» - це 2 файли Excel (ЗАГАЛЬНА БАЗА архів (2021).xls та ЗАГАЛЬНА БАЗА архів (2021)2.xls, які знаходяться на мережевій папці відділу профілактики страхових випадків. В січні 2021 року в комп`ютерній мережі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві збоїв та нештатних ситуацій не було. Видалення формул в деяких комірках зазначених файлів можливе користувачем. Якщо навіть припустити, що збій в мережі мав місце бути, то були б пошкоджені не лише формули, а й інша інформація з цих файлів (а. с. 128 т. 1).

Згідно доповідної записки ОСОБА_4 від 03 лютого 2021 року на ім`я в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, 03 лютого 2021 року до неї знову звернувся ОСОБА_1 з проханням надати допомогу у виправленні помилок, які були ним допущені при роботі в «Загальній базі архіву МРНВ 2021», а саме були знову видалені усі формули. Нею наново в блоці «Опис» було відновлено усі формули, і надані дуже ретельні роз`яснення ОСОБА_1 щодо послідовності дій при роботі з базою з метою недопущення в майбутньому некоректного внесення даних та знищення усіх формул, які пов`язують між собою три блоки бази. Також звернула увагу, що при спілкуванні з керівництвом відділу профілактики страхових випадків, з`ясувалося, що після усієї наданої нею допомоги ОСОБА_1 , при спробі начальника відділу ОСОБА_3 з`ясувати причину його помилок, ним було зроблено заяву, що його помилки стаються через те, що « ОСОБА_18 йому поміняла базу», що свідчить про некомпетентність, непорядність та порушення норм корпоративної етики (а. с. 127 т. 1).

08 лютого 2021 року в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві ОСОБА_6 було видано наказ № 63к, згідно якого за порушення трудової дисципліни завідувачу сектору - страховому експерту з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління ОСОБА_1 оголошено догану. Відділу по роботі з персоналом Управління ( ОСОБА_7 ) довести цей наказ до відома першого заступника начальника Управління, заступника начальника Управління, радника начальника Управління, начальника відділу профілактики страхових випадків Управління. Контроль за виконанням цього наказу залишає за собою. Підстава: службова записка ОСОБА_3 від 01 лютого 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02 лютого 2021 року.

За змістом наказу, 01 лютого 2021 року із службової записки ОСОБА_3 начальника відділу профілактики страхових випадків Управління стало відомо, що ОСОБА_1 під час роботи в «Загальній базі архіву 2021» було допущено ряд помилок, а саме знищення формул, які пов`язують між собою три блоки «Загальної бази архіву 2021», в результаті чого дані вводилися ОСОБА_1 вручну з помилками, що призвело до невідповідності фактичної інформації по документам розслідування нещасних випадків «Опису справи матеріалів розслідування», який є обов`язковим документом при підготовці та прийнятті матеріалів розслідувань для тривалого архівного зберігання. Згідно п. 5.1 розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, затверджених загальними зборами працівників від 15 серпня 2017 року, працівник зобов`язаний зокрема виконувати своєчасно та в повному обсязі функціональні обов`язки, забезпечувати належну якість виконуваної роботи, а також виконувати розпорядження керівництва. Функціональні обов`язки ОСОБА_1 визначені в посадовій інструкції завідувача сектору - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління, затвердженої в.о. начальника Управління 01 квітня 2019 року. Таким чином, враховуючи факти, викладені в службовій записці ОСОБА_19 від 01 лютого 2021 року, ОСОБА_1 порушено п. 2.5 посадової інструкції. У своїх письмових поясненнях завідувач сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу профілактики страхових випадків Управління ОСОБА_1 обґрунтованих причин щодо невиконання ним своїх обов`язків не навів (а. с. 32 - 33 т. 1).

До матеріалів справи долучені виписки із закладів охорони здоров`я щодо ОСОБА_1 та копії листків непрацездатності (а. с. 34 - 43 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, судом першої інстанції було допитано свідків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що з ОСОБА_1 знайома, разом працювали, приймала його на роботу та їй відомі обставини даної справи. Обізнана в тому що ОСОБА_1 була оголошена догана за внесення невірних даних до бази. Проте їй не зрозуміло, чому керівником ОСОБА_1 були дорученні завдання, які не відповідали його посаді, оскільки в управлінні наявна посада архіваріуса. Окрім цього, зазначила, що попередні доручення керівництва ОСОБА_1 також мали непрофесійний характер. ОСОБА_6 надавав доручення ОСОБА_3 , яка в свою чергу надавала ОСОБА_1 , однак безпосередньо присутня при їх наданні не була, а тому це є її припущенням. Повідомляє, що була куратором напрямку з нещасними випадками, а ОСОБА_1 працював саме в цьому напрямку, тому жодних зауважень до останнього чи відділу, в якому він працював, не було. У 2019 році приступив до роботи начальником управління ОСОБА_6 , і після цього почалися проблеми у напрямку з нещасними випадками. Повідомляє, що неодноразово проводились службові перевірки, після яких ОСОБА_1 викликав швидку через погане самопочуття. На службові перевірки, які проводилися відносно ОСОБА_1 , її не запрошували, в трудових відносинах з управлінням під час винесення догани ОСОБА_1 не перебувала. Повідомила, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_6 був довготривалий конфлікт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є керівником відділу по роботі з персоналом. Нею було отримано службову записку безпосереднього керівника ОСОБА_1 на якій була накладена резолюція керівника ОСОБА_6 про відібрання пояснень у ОСОБА_1 щодо викладених обставин у даній службовій записці. Для відібрання пояснень разом з собою нею було покликано в якості свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_3 , з якими вони спустились до кабінету 117, де безпосередньо працював ОСОБА_1 . Службова записка була складена та підписана ОСОБА_3 та на якій містилася резолюція ОСОБА_6 . ОСОБА_1 було ознайомлено із службовою запискою шляхом зачитування її змісту. Наступного дня 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 надав пояснення відносно службової записки від 01 лютого 2021 року в друкованому вигляді, які нею були передані керівнику управління ОСОБА_6 . Пояснила, що за весь час роботи їх у відділі до неї ОСОБА_1 з проханням надати йому посадову інструкцію не звертався. Окрім того, нею були відібрані пояснення у ОСОБА_4 , які писалися на ім`я керівника ОСОБА_6 . Також пояснила, що у ОСОБА_1 відбирали пояснення втрьох тому, що він був прискіпливим, а взагалі пояснення відбирає сама. Службові перевірки проводяться за рішенням керівника управління ОСОБА_6 шляхом проведення службової перевірки або шляхом накладання керівником резолюції. Відбирання пояснень передбачено її посадовою інструкцією, як керівником по роботі з персоналом. 03 лютого 2021 року була подана нова службова записка за підписом ОСОБА_3 , щодо нових випадків збою в архівній базі. Службову записку від 03 лютого 2021 року вона не опрацьовувала та нею проведення службової перевірки не ініціювалося, оскільки це покликало б вихід ОСОБА_1 на лікарняний. Після другої службової записки її викликав керівник ОСОБА_6 , та сказав щоб вона підготувала проект наказу про оголошення догани ОСОБА_1 , що нею і було зроблено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є керівником відділу, в якому працює позивач. Позивачу у зв`язку із перерозподілом обов`язків доручена робота в загальній базі архіву 2021, яка є Excel файлом. До доручення роботи в архівній базі ОСОБА_1 , її виконували також інші працівники відділу. Після доручення йому даної роботи, йому було роз`яснено порядок заповнення даних до архівної бази та проведено відповідне навчання працівником, який раніше виконував таку роботу. Однак, під час його роботи в архівній базі виникали помилки, які спочатку вирішували на рівні працівників відділу, які допомагали у їх усуненні, та нею особисто. Проте, коли почали виникати такі помилки, як знищення формули, самостійно виправити їх не змогли то запросили працівника з іншого відділу, яка допомогла у їх усуненні. Після їх усунення, через деякий час, повторно виникла помилка у знищенні формули, у зв`язку із чим нею було написано службову записку на ім`я керівника управління та повідомлено про виявлення таких помилок. Окрім того, пояснила, що неодноразово працівники відділу намагалися навчити ОСОБА_1 користуватися архівною базою, але він так і не навчився. Також наголосила про некомпетентність та невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що працювала в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на посаді головного спеціаліста відділу діловодства, який займається архівними справами. Щодо обставин, викладених у службовій записці, їй не відомо. Зазначила, що до неї безпосередньо звернулася ОСОБА_22 та попросила допомогти ОСОБА_1 у виправленні помилок, допущених ним в архівній базі. Вона спустилась до кабінету № 117 в якому працював ОСОБА_1 , і допомогла усунути допущені помилки, пояснила в черговий раз, як необхідно працювати в базі, щоб нічого не видалялося. Після чого до неї два дні підряд неодноразово приходив ОСОБА_1 з проханням допомогти йому в архівній базі. В черговий раз, коли вона йшла щоб допомогти ОСОБА_1 , її зустріла безпосередній керівник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та наголосила на тому, щоб вона не ходила і не заважала роботі, та пояснила, що у ОСОБА_1 є безпосередні керівники, до яких він має звертатися за допомогою. В подальшому до неї прийшла ОСОБА_7 та надала службову записку ОСОБА_3 , на якій містилася резолюція керівника про відібрання у неї пояснень, що нею і було зроблено та викладено обставини, щодо того, що вона ходила та допомагала у виправленні помилок, допущених ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні допитана не була, подала заяву, в якій зазначила, що свою участь у справі вважає не суттєвою, та інформація, яка їй була відома нею була викладена в службовій записці.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

В постанові Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 361/895/23 (провадження № 61-8960св24) викладено правові висновки, згідно яких для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець має зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний наказ є законним, прийнятий Управлінням зі з`ясуванням всіх обставин, а, відтак, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Так, згідно п. 2.5 посадової інструкції завідувача сектору Управління, завідувач сектору забезпечує: оперативний облік та контроль за розслідуваннями нещасних випадків та їх результатами, з залученням до справ копій підтверджуючих документів чи відповідної інформації; - відповідне зберігання наданих матеріалів розслідувань та оперативне внесення відповідної інформації в електронну базу та журнал обліку нещасних випадків, включаючи повідомлення форми Н-2 та іншої необхідної інформації; - надання у визначені строки звітності та аналітичної інформації з основних напрямів своєї діяльності; - проведення моніторингу та розширеного аналізу виробничого травматизму; - методичне керівництво, координацію діяльності страховими експертами з охорони праці сектору та надання їм практичної допомоги у формуванні «Системи оцінки стану виробничого травматизму та професійної захворюваності» (Система ОС ВТ та ПЗ); - ведення та формування Реєстру нещасних випадків на виробництві (а. с. 96 т. 1).

Як вбачається із матеріалів справи, наказ про оголошення догани від 08 лютого 2021 року № 63к містить формальне посилання на п. 5.1 розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, затверджених загальними зборами працівників від 15 серпня 2017 року, яким передбачено, що працівник зобов`язаний зокрема виконувати своєчасно та в повному обсязі функціональні обов`язки, забезпечувати належну якість виконуваної роботи, а також виконувати розпорядження керівництва, та загальне посилання на порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 посадової інструкції, без наведення конкретних положень даного пункту, який, на думку роботодавця, було порушено працівником, в якому наведено шість положень, які завідувач сектору повинен забезпечувати, тобто відповідач не зазначив, у зв`язку з невиконанням яких саме обов`язків даного пункту пов`язане оголошення догани позивачу.

За відсутності чітко сформульованого порушення трудових обов`язків в наказі про оголошення догани, притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани не можна вважати законним, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що в тексті наказу про оголошення догани від 08 лютого 2021 року № 63к перекручено зміст доповідної записки ОСОБА_3 від 01 лютого 2021 року, яка була підставою для прийняття відповідачем даного наказу, а саме зазначено, що 01 лютого 2021 року із службової записки ОСОБА_3 начальника відділу профілактики страхових випадків Управління стало відомо, що ОСОБА_1 під час роботи в «Загальній базі архіву 2021» було допущено ряд помилок, а саме знищення формул, які пов`язують між собою три блоки «Загальної бази архіву 2021», в результаті чого дані вводилися ОСОБА_1 вручну з помилками, що призвело до невідповідності фактичної інформації по документам розслідування нещасних випадків «Опису справи матеріалів розслідування», який є обов`язковим документом при підготовці та прийнятті матеріалів розслідувань для тривалого архівного зберігання.

Натомість, у доповідній записці ОСОБА_3 від 01 лютого 2021 року зазначено інші обставини, а саме, що завідувачем сектору-страховим експертом з охорони праці сектору профілактики та розслідувань нещасних випадків відділу ОСОБА_1 під час роботи з «Загальній базі архіву 2021» було виявлено наступні помилки: в блок «Аркуш 4» невірно вносились дані про затверджені акти розслідування (60 штук), і як результат цього, необхідна інформація автоматично не переносилась в блок «Опис», в блоці «Опис» було повністю видалено всі формули і для їх відновлення довелось залучати головного спеціаліста відділу організаційної роботи та документообігу ОСОБА_4 .

Крім того, доповідна записка ОСОБА_3 не містить обставин, які зазначено в наказі про оголошення догани від 08 лютого 2021 року № 63к, а саме, що дії ОСОБА_1 призвели до невідповідності фактичної інформації по документам розслідування нещасних випадків «Опису справи матеріалів розслідування», який є обов`язковим документом при підготовці та прийнятті матеріалів розслідувань для тривалого архівного зберігання, а іншими підставами притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, крім доповідної записки, наказ не обґрунтовано.

Також в наказі не зазначено, на підставі чого роботодавцем зроблено висновки про те, що дії ОСОБА_1 призвели до невідповідності фактичної інформації по документам розслідування нещасних випадків «Опису справи матеріалів розслідування», який є обов`язковим документом при підготовці та прийнятті матеріалів розслідувань для тривалого архівного зберігання, оскільки будь-яких матеріалів службової перевірки, з яких би вбачалося встановлення невірного внесення та/або знищення даних у базі архіву саме ОСОБА_1 , а також негативні наслідки таких дій, до суду першої інстанції надано не було і в наказі про оголошення догани посилання на проведення відповідної службової перевірки відсутнє.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що оспорюваний наказ є законним, прийнятий Управлінням зі з`ясуванням всіх обставин, а відтак, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні, а також відсутні підстави для задоволення похідних вимог для відшкодування моральної шкоди, є передчасними та помилковими.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішення суду ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 по суті, апеляційний суд виходить із того, що зазначивши в наказі від 08 лютого 2021 року № 63-к про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , яке, на думку відповідача, полягало у допущенні ним під час роботи в «Загальній базі архіву 2021» ряду помилок, а саме знищення формул, які пов`язують між собою три блоки «Загальної бази архіву 2021», в результаті чого дані вводилися ОСОБА_1 вручну з помилками, що призвело до невідповідності фактичної інформації по документам розслідування нещасних випадків «Опису справи матеріалів розслідування», який є обов`язковим документом при підготовці та прийнятті матеріалів розслідувань для тривалого архівного зберігання, - відповідач не навів у наказі посилань на конкретні положення трудових обов`язків позивача, які є складовими трудової функції працівника, передбачених його посадовою інструкцією, чи таких, що випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, не врахував обставини, за яких вчинено проступок, оскільки зазначені в наказі обставини не відповідають обставинам доповідної записки і не містять посилання на інші підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, відтак притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не можна вважати законним і здійснено з порушенням ст. 149 КЗпП України.

Виходячи із наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу про оголошення догани знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду та підлягають задоволенню.

Разом із тим, доводи ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення до нього інших працівників та керівництва, а також допустимості доказу у вигляді оптичного диску з аудіозаписами розмов працівників Управління, не мають відношення до предмету даного позову про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани, а вимог з приводу мобінгу (цькування) позивачем заявлено не було.

Також апеляційний суд не погоджується з доводами позивача про видачу наказу про оголошення догани неуповноваженою особою, оскільки матеріали справи містять накази про покладення виконання обов`язків начальника Управління на ОСОБА_6 № 02-149-к від 22 грудня 2018 року та № 02-23-к від 26 березня 2019 року, які не оскаржувалися та законної сили не втрачали.

Апеляційний суд також відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення трудової дисципліни, а мав лише заохочення, до видання оскаржуваного наказу про оголошення догани, з огляду на наявності в матеріалах справи наказу від 23 жовтня 2020 року № 902к про оголошення догани, який було оскаржено ОСОБА_1 до суду, однак рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 липня 2024 року у справі № 363/444/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, в позові відмовлено, тобто законність попереднього притягнення до відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 не спростована.

Оцінюючи підставність вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В постанові Верховного Суду від 21 серпня 2024 року в справі № 760/23694/18 (провадження № 61-15667св23) викладено правові висновки, згідно яких стаття 237-1 КЗпП України містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Норми КЗпП України не містять будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, шляхом повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 235/3191/19 (провадження № 61-21511сво19) зазначено, що моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Апеляційний суд враховує, що у відзиві на позовну заяву відповідачем заперечувалась наявність підстав для відшкодування моральної шкоди в цілому, посилаючись на те, що Управлінням жодних прав позивача порушено не було і накладення дисциплінарного стягнення відповідало вимогам закону, а у відзиві на апеляційну скаргу аргументи щодо відшкодування моральної шкоди відсутні взагалі.

Вирішуючи позовні вимоги в наведеній частині, апеляційний суд виходить із того, що позивач, безумовно, зазнав негативного впливу від оголошення догани, проте не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди внаслідок оголошення догани, втрати нормальних життєвих зв`язків, вжиття додаткових зусиль для організації свого життя, а також не довів, з яких міркувань виходив, розраховуючи її розмір.

Саме по собі незаконне оголошення догани не є підставою для відшкодування моральної шкоди, враховуючи, що накладення дисциплінарного стягнення не було пов`язане зі звільненням позивача, і трудові права ОСОБА_1 були повністю поновлені судом шляхом визнання протиправним та скасування наказу № 63к від 08 лютого 2021 року, що є достатньою і справедливою сатисфакцією.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову, визнавши протиправним та скасувавши наказ № 63к від 08 лютого 2021 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про оголошення догани ОСОБА_1 .

В частині відшкодування моральної шкоди позов задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1089,60 грн. пропорційно до її задоволення, а також, оскільки за подання позовної заяви позивач судовий збір не сплачував, стягує судовий збір в розмірі 908 грн. з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування наказу про оголошення догани та стягнення компенсації задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 63к від 08 лютого 2021 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про оголошення догани ОСОБА_1 .

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська 16 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1089,60 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.