Провадження № 2/947/675/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року

року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) третя особа ОСОБА_3 (паспорт № НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 04.11.2024 року надійшла позовна заява, яка подана ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на утриманні позивача знаходиться спільна з відповідачкою, повнолітня донька, яка навчається у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» у звязку із чим, у відповідності до вимог ст. 199,200,201 Сімейного кодексу України, потребує матеріального утримання від батьків. За для підтримання відповідного рівня життя дитини позивач просить стягнути з відповідачки частину її доходів щомісячно до досягнення донькою 23 років або до закінчення навчання.

Відповідачка, не заперечуючи проти самого факту необхідності матеріальної допомоги, просить врахувати, як обставини які свідчать про можливість стягнення аліментів у сумі меншої ніж просить позивач, знаходження на її утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , непрацездатного батька, який є особою з інвалідністю 2 групи безстроково, а також розмір її доходів, та визначити у якості розміру аліментів 1/6 частину від її доходу.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд, при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини пов`язані із утриманням батьками повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №947/6505/20 з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 24 березня 2020 року, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з 23.07.2024 року аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У звязку із тим, що з серпня 2023 року, старша донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявила бажання проживати разом із ОСОБА_1 , останній звернувся до суду із позовом про зміну розміру аліментів та рішенням суду від 25.01.2024 року по справі №947/33294/23 були задоволені позовні вимог і змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 12.08.2020 року по справі №947/6505/20 на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу); а також було стягнуто з ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19.10.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_3 , згідно довідки від 22 жовтня 2024 року є студенткою другого курсу першого (бакалаврського) рівня, соціально-гуманітарного факультету, денної форми навчання, за кошти фізичних та/або юридичних осіб ( контракт) по спеціальності психологія Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» за програмою академічної мобільності з терміном навчання: від 01.10.2024 по 30.06.2027 роки.

Враховуючи , що у відповідності до вимог ст. 199,200 СК України при визначенні розміру аліментів враховується можливість надання такої матеріальної допомоги а також можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, суд, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог із стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходів відповідачки, з наступних підстав.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина третя зазначеної статті визначає що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

У даному випадку судом приймається до уваги як докази надані відповідачкою щодо розміру її доходів та наявністю на її утримання неповнолітньої доньки та непрацездатного батька а також відсутність з боку позивача, який наполягає на розгляді справи у його відсутності та отримавши відзив заяв по суті справи на спростування викладених відповідачкою обставин та обґрунтувань а також відомостей про власний дохід до суду не надав.

Згідно довідки про доходи відповідачці, яка працює в управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції нараховується середньомісячна заробітна плата у розмірі 32500 грн., з якої після відповідних державних відрахувань виплачується 26000 грн., тобто розмір 1/4 частини доходу складає 6500 грн., а розмір 1/6 частини 4333 грн.

Прожитковий мінімум працездатної особи в Украйні на 2025 рік визначено у сумі 3028 грн.

Посилання позивача, в обґрунтуванні позовних вимог, про визначення розміру аліментів виходячи з витрат на вартість освітньої послуги за весь строк навчання у розмірі 90900 грн., з яких у період першого семестру з 01.09.2024 по 31.01.2025 та другий семестр з 01.02.2025 по 30.06.2025 , вартість визначена у розмірі 14650,00 грн за семестр (п`ять місяців), дозволяє розрахувати вартість помісячної освітньої послуги у розмірі 2930,00 грн.

Так співставлення визначених розрахунків та рівності батьків на матеріальну допомогу повнолітньої доньки яка продовжує навчання, дозволяє визначити що 1/6 частини від доходу матері у розмірі 4333 грн., охоплює як половину вартості навчання (2930:2= 1465) так і фактично повний розмір прожиткового мінімуму працездатної особи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У даному випадку позивача по даної категорії справ звільнено від сплати судового збору, тому витрати на розгляд даної справи, у вигляді визначено законом розміру 1211,20 грн, у дохід держави слід стягнути з відповідачки.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 183,198,199,200 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) третя особа ОСОБА_3 (паспорт № НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.11.24 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.02.25

Суддя В. О. Луняченко