Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2025 Справа №607/19307/24 Провадження №2/607/1148/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумби М.І.

представника позивача Гервазюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі у режимі відео конференції за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

05.09.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (надалі ТзОВ Коллект - центр») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4135260 від 10.05.2021 в розмірі 20 450,99 грн., а також 3 028,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору та 9 000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 10 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір надання про споживчого кредиту №4135260, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано (загальний розмір) у сумі 6 200,00 грн., строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка - 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Відповідачем зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами порушено.

24 січня 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до якого ТзОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 4135260 від 24 січня 2022 року, укладеного між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТзОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту №4135260 від 10 травня 2021 року, укладеного між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, станом на 10 березня 2023 року заборгованість відповідача становить у розмірі 20 450,99 грн., що складається з: 6 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 136,00 грн. - заборгованість за відсотками; 99,20 грн. інфляційні збитки; 15,79 грн. - 3% річних.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.09.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

10 травня 2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №4135260.

Відповідно до пункту 1 умов договору, ТзОВ «Авентус Україна» надало позичальнику кредит у сумі 6 200,00 грн.; строк кредиту - 30 днів, тобто до 09.06.2021; стандартна процентна ставка - 1,90% за кожен день користування та застосовується: у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для зниженої процентної ставки, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація; знижена процентна ставка 1,615%. Зазначена орієнтована реальна річна процентна ставка: стандартна річна ставка 24079,41%; знижена річна ставка 12133,74%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 9 734,00 грн., за зниженою ставкою 9 203,90 грн.

Додатком № 1 до договору сторони передбачили загальну вартість кредиту для споживача, яка складає 9203,90 грн. та реальну річну процентну ставку у розмірі 12133,74%..

Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором М620749, 10.05.2021 23:43:42. Умови надання кредиту містяться також у паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

Як вбачається з інформації наданої на виконання вимог ухвали суду інформації АТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 було імітовано платіжну картку № НОМЕР_1 в установі АТ «Ощадбанк». Згідно копії меморіального ордеру від 11.05.2021 №, ОСОБА_1 зараховано на його рахунок 6200 грн. грошового переказу на виконання указаного кредитного договору.

Відтак, первинний кредитор ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Підписанням договору про надання споживчого кредиту відповідач, підтвердив, що ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, де передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч.6 тв 12 п.1 ст.3 , п.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

24 січня 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого первісний кредитор ТзОВ «Авентус Україна» відступив за плату на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4135260 від 10 травня 2021 року, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстром боржників до договору факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року. Проведена плата за договором факторингу від 24 січня 2022 року у сумі 1 164 954,68 грн.

10 березня 2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір про (купівлі-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4135260 від 10 травня 2021 року, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що також підтверджується реєстром боржників до про (купівлі-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року.

Між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року, згідно якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 29 141, у яких зазначений відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом .

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість, яка станом на 10 березня 2023 року, становить 20 450,99 грн., що складається з: 6 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 136,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Суд приймає до уваги, що відповідач не належним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошових коштів.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача нарахованих 3 % річних у розмірі 15,79 грн. та інфляційні витрати у розмірі 99,20 грн. суд вважає, що такі вимоги позивача слід задовольнити, оскільки такі вимоги були нараховані відповідачу та перейшли до позивача на підставі пункту 2.3 договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Таким чином, позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 20 450,99 грн. заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №4135260 від 10.05.2021 року.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», платіжну інструкцію № від 13.08.2024 про перерахування ТОВ «Коллект центр» Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 108 000,00 грн. за надання правової допомоги, згідно договору №01-07/2024, заявку на надання юридичної допомоги №821 відповідно до якої сторони погодили надання правових послуг, а саме надання усної консультації за дві години - 3000 грн., складання позовної заяви за дві години - 6 000,00 грн. та Акт №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, яким сторони погодили надання правових послуг Адвокатського об`єднання у відповідності до заявки на надання юридичної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, суд вважає, що підлягає до стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн., який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01135, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) заборгованість по Договору про надання споживчого кредиту №4135260 від 10.05.2021 року в розмірі 20 450 (двадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 99 коп., яка складається із: 6 200 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованість за відсотками 14 136 грн., інфляційні збитки 99,20 грн., три відсотки річних 15,79 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01135, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) витрати на оплату правової допомоги у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч ) грн. 00 коп., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду складене 03 лютого 2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан