Справа №468/2319/24
Провадження № 2/485/139/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку виконання ухвали про

залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2025 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

встановив:

22 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ярової С.В. за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі судового наказу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною віку повноліття.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року вище зазначену позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням 10-денного строку для усунення недоліків заяви з дня вручення ухвали, а саме зазначити про наявність або відсутність електронного кабінету всіх учасників справи; засвідчити належним чином копії документів, складені іноземною мовою; надати докази проживання відповідача за межами території України та подати у двох примірниках засвідчений переклад позову та долучених до нього додатків офіційною мовою Республіки Польща, які будуть надіслані для звернення суду України до компетентного суду іноземної держави із дорученням про надання правової допомоги за кордоном, у передбаченому законом порядку. Позивачу роз`яснено, що в разі неусунення недоліків, її заява буде повернена.

Ухвала суду від 29 січня 2025 була направлена на поштову адресу позивача, зазначену у його позовній заяві, до суду повернувся конверт 10 лютого 2025 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Копію ухвали суду від 29 січня 2025 року про залишення заяви без руху представник позивача ОСОБА_4 отримала 31 січня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

10 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ярової С.В. про усунення недоліків, якою на усунення недоліків було надано позовну заяву в новій редакції із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету всі учасників справи. Разом з тим, було надано позовну заяву в перекладі на іноземну мову, переклад іноземного документу на українську мову, а також додано іноземні документи.

У відповідності до ч.3 ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року вказано, що у позові позивач пов`язує, зокрема, необхідність зміни розміру аліментів з місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за межами території України, однак не надає суду завірений належним чином переклад позовної заяви з усіма доданими до нього матеріалами, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

За змістом глави 8 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Разом з тим, наданий представником позивача переклад позовної заяви на іноземну мову та переклад іноземного документа не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, представником позивача не було надано усіх доданих до позовної заяви документів у зв`язку з навантаженням перекладача та неможливістю здійснити їх переклад у строк, визначений судом для усунення зазначених недоліків.

Таким чином, перекладу позовної заяви з перекладом усіх доданих до нього матеріалів, зокрема іноземного документа, в двох екземплярах, засвідчених відповідно до зазначених вище вимог, на виконання ухвали суду від 29 січня 2025 року суду надано не було.

Суд, дослідивши заяву про усунення недоліків, дійшов висновку про необхідність продовження строку на їх усунення, з огляду на те, що позивачем не виконані всі вимоги ухвали суду від 29 січня 2025 року в частині засвідчення належним чином копій документів, складених іноземною мовою; подання у двох примірниках засвідченого перекладу позову та долучених до нього додатків офіційною мовою Республіки Польща, які будуть надіслані для звернення суду України до компетентного суду іноземної держави із дорученням про надання правової допомоги за кордоном, у передбаченому законом порядку.

Крім того, на виконання вимоги щодо підтвердження зазначеного у позові місця проживання відповідача у Республіці Польща позивачем не надано відповідних документів, клопотань про звернення до компетентного органу Республіки Польща з відповідним дорученням не заявлено.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність продовження позивачу строку на усунення недоліків, з роз`ясненням того, що недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання у двох примірниках засвідченого перекладу позову та долучених до нього додатків офіційною мовою Республіки Польща, із засвідченням перекладу іноземних документів у встановленому законодавством порядку; надання підтвердження зазначеного у позові місця проживання відповідача у Республіці Польща.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12,175,187 ЦПК України,-

постановив:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду, на п`ять днів з дня отримання ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Квєтка