УХВАЛА

13 лютого 2025 року

місто Київ

справа № 723/3691/13-ц

провадження № 14-14звц25

Суддя Великої Палати Верховного Суду Погрібний С. О. перевірив заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року та від 30 березня 2015 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця»

(далі - ДТГО «Львівська залізниця») до Чудейської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - Чудейська сільська рада), ОСОБА_1 , третя особа - Сторожинецький відділ Державного комітету України по земельних ресурсах, про визнання незаконним рішення сільської ради та визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації та

УСТАНОВИВ:

1. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Чудейської сільської ради від 07 грудня 2009 року № 115-23/09 щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельних ділянок, загальною площею 0,2530 га;

- визнати недійсними державні акти про право приватної власності на земельні ділянки.

2. Рішенням від 03 квітня 2014 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області позов задовольнив частково:

- визнав незаконним рішення Чудейської сільської ради від 07 грудня 2009 року № 115-23/09 в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельних ділянок, площею 0,2441 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0089 га, для ведення особистого селянського господарства в с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області;

- визнав недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 23 липня 2010 року, серія ЯД № 256054, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Чудейської сільської ради від 07 грудня 2009 року

№ 115-23/09 в частині права власності на земельну ділянку, площею 0,2441 га, та скасував у державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,2441 га, зареєстровану на підставі цього державного акта;

- визнав недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства від 23 липня 2010 року, серія ЯД № 256055, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Чудейської сільської ради від 07 грудня 2009 року № 115-23/09 в частині права власності на земельну ділянку, площею 0,0089 га, та скасував у державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0089 га, зареєстровану на підставі цього державного акта;

- у іншій частині вимог позову відмовив за необґрунтованістю.

3. Рішенням від 12 червня 2014 року Апеляційний суд Чернівецької області скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

4. Ухвалою від 03 грудня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишив у силі.

5. Ухвалою від 30 березня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовив у допуску до провадження Верховного Суду України цієї справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року.

6. ОСОБА_1 24 січня 2025 року з використанням засобів поштового зв`язку подала до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року та від 30 березня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку зі встановленням Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення справи судом.

7. Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судових рішень, ОСОБА_1 посилається на рішення ЄСПЛ від 24 жовтня 2024 року у справі «Дроздик та Мікула проти України» (Case of Drozdyk and Mikula v. Ukraine), ухвалене за результатами розгляду заяв № 27849/15 та № 33358/15, у якому встановлено порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); просить:

- продовжити строк для подачі заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року (провадження № 6-28538св14) за виключними обставинами;

- витребувати в секретаріаті Уповноваженого у справах ЄСПЛ копію рішення «Дроздик та Мікула проти України» з автентичним перекладом українською мовою;

- скасувати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року

(провадження № 6-28538св14) та від 30 березня 2015 року

(провадження № 6-8148зп15);

- ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

8. Заява ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за виключними обставинами надійшла до Великої Палати Верховного Суду 28 січня 2025 року.

9. Ухвалою від 03 лютого 2025 року Велика Палата Верховного Суду залишила без руху заяву ОСОБА_1 і надала для усунення недоліків поданої заяви строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду, оскільки не мала беззаперечних відомостей, які б дозволяли зробити висновок, що рішення ЄСПЛ дійсно набуло статусу остаточного, а сторони не скористалися процедурою, зазначеною у статті 44 Конвенції.

10. ОСОБА_1 06 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» подала до Великої Палати Верховного Суду заяву про усунення недоліків. Заявниця повідомила, що 28 січня 2025 року на її електронну адресу надійшло повідомлення ЄСПЛ про те, що рішення в справі «Дроздик та Мікула проти України» (Drozdyk and Mikula v. Ukraine) набуло статусу остаточного 24 січня 2025 року опівночі (за місцевим часом міста Страсбурга) відповідно до статті 44 Конвенції, оскільки жодного клопотання про передання справи на розгляд Великої Палати відповідно до статті 43 Конвенції заявлено не було. На підтвердження наведеного ОСОБА_1 додала копію листа від ЄСПЛ.

11. Відтак ОСОБА_1 усунула недоліки поданої заяви у встановлений строк.

12. Відповідно до частини дев`ятої статті 34 ЦПК України незалежно від того, у якому складі розглядалася справа, перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, здійснюється Великою Палатою Верховного Суду.

13. Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати (частина третя статті 425 ЦПК України).

14. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя

(суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього кодексу і вирішує, зокрема, питання про відкриття провадження за виключними обставинами (частина друга статті 427 ЦПК України).

15. Відповідно до Рішення від 14 лютого 2024 року № 1-р(II)/2024 Конституційний Суд України визнав неконституційним обмеження подання заяв про перегляд судових рішень за виключними обставинами десятирічним строком.

16. Заява ОСОБА_1 про перегляд судових рішень оформлена відповідно до вимог, передбачених статтею 426 ЦПК України. Підстав, які би перешкоджали відкриттю провадження за виключними обставинами, немає.

17. За змістом пункту 5 частини третьої статті 426 ЦПК України заявник додає до заяви клопотання про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо такої копії немає у розпорядженні самого заявника.

18. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона не має копії рішення ЄСПЛ у справі «Дроздик та Мікула проти України» та заявила клопотання про витребування копії цього рішення з його автентичним перекладом українською мовою від секретаріату Уповноваженого у справах ЄСПЛ.

19. Функції органу, відповідального, зокрема, за координацію виконання рішень ЄСПЛ, покладені на Міністерство юстиції України (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо реалізації Закону України від 31 травня 2006 року № 784 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), а не на Уповноваженого у справах ЄСПЛ.

20. Якщо в заяві міститься клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, суддя

(суддя-доповідач) невідкладно після відкриття провадження у справі постановляє ухвалу про витребування такої копії рішення разом з її автентичним перекладом від органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи (частина п`ята статті 427 ЦПК України).

21. Оскільки в заявниці немає копії рішення ЄСПЛ в автентичному перекладі українською мовою, потрібно витребувати в Міністерства юстиції України копію такого рішення разом з його автентичним перекладом, як це передбачено в зазначеному приписі ЦПК України.

22. Відкривши провадження за виключними обставинами, суддя

(суддя-доповідач) надсилає учасникам справи копії заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє учасників справи (частина четверта статті 427 ЦПК України).

23. Окрім вирішення питання про відкриття провадження за виключними обставинами суддя Великої Палати Верховного Суду вважає за неодмінне вирішити питання правонаступництва позивача у цій справі.

24. Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

25. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

26. Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство може бути створено шляхом заснування, злиття, поділу, виділу чи перетворення підприємницького товариства (підприємницьких товариств), державного (державних), комунального (комунальних) та інших підприємств в акціонерне товариство. Акціонерне товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації у встановленому законодавством порядку.

27. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції, яка діяла на дату реєстрації Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(далі - АТ «Українська залізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

28. Відповідно до частин третьої, шостої, сьомої та дев`ятої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року № 4442-VI товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття; товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту; оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання.

29. ДТГО «Львівська залізниця» (), яке є позивачем у цій справі, було одним із підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворилося АТ «Українська залізниця» (Додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»).

30. Державну реєстрацію АТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року. Згідно зі статутом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735, АТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДТГО «Львівська залізниця». Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.

31. У пунктах 37-39, 64 постанови від 16 червня 2020 року

у справі № 910/5953/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника - АТ «Українська залізниця». Останнє є правонаступником державного підприємства з дати реєстрації АТ «Українська залізниця».

32. Ураховуючи те, що АТ «Українська залізниця» є правонаступником ДТГО «Львівська залізниця» з дати державної реєстрації товариства, тобто з 21 жовтня 2015 року, суддя Великої Палати Верховного Суду дійшов переконання про наявність правових підстав для заміни позивача його правонаступником у порядку статті 55 ЦПК України.

Керуючись статтею 55, пунктом 2 частини третьої статті 423, статтею 427 ЦПК України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року та від 30 березня 2015 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» до Чудейської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , третя особа - Сторожинецький відділ Державного комітету України по земельних ресурсах, про визнання незаконним рішення сільської ради та визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації.

Замінити позивача у цивільній справі № 723/3691/13-ц з Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» на його правонаступника Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Витребувати у Міністерства юстиції України копію рішення Європейського суду з прав людини від 24 жовтня 2024 року у справі «Дроздик та Мікула проти України» (Case of Drozdyk and Mikula v. Ukraine, заяви № 27849/15 та № 33358/15).

Витребувати зі Сторожинецького районного суду Чернівецької областіматеріали справи № 723/3691/13-ц.

Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 12 год. 00 хв. 12 березня 2025 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Надіслати копію цієї ухвали Міністерству юстиції України, Сторожинецькому районному суду Чернівецької області, ОСОБА_1 та разом із копією заяви про перегляд судового рішення - Акціонерному товариству «Українська залізниця», Чудейській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області й Сторожинецькому відділу Державного комітету України по земельних ресурсах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. О. Погрібний