УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 607/13129/22

провадження № 61-16014св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Притула Оксана Богданівна, про роз'ясненняпостанови Верховного Суду

від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з чужого незаконного володіння, припинення права власності на квартиру та скасування державної реєстрації речових прав на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, витребування квартири з чужого незаконного володіння, припинення права власності на квартиру та скасування державної реєстрації речових прав на квартиру.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , в якій ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка цієї квартири.

Скасовано державну реєстрацію речових прав ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_1 , проведену

27 лютого 2020 року приватним нотаріусом Жовніром І. Т., номер запису про право власності: 35701187, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51363536 від 27 лютого 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року залишено без змін. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою, у сумі 6 600,00 грн.

02 грудня 2024 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат

Притула О. Б., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Притула О. Б., залишено без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 01 серпня 2024 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

30 січня 2025 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Притула О. Б., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 січня 2025 року, зокрема в частині: чи обґрунтована компенсація у зв`язку з позбавленням його права на майно мала б бути відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначена судом одночасно із задоволенням вимоги про витребування майна, чи в іншому порядку.

На обґрунтування заяви зазначає, що Верховний Суд у зазначеній постанові констатував необхідність дотримання справедливого балансу у вигляді надання обґрунтованої компенсації чи іншого виду належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно особи - добросовісного набувача. Однак, не зазначив чи погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що він, як відповідач у справі, є добросовісним набувачем, чи така компенсація мала б бути визначена одночасно з задоволенням вимоги про витребування майна, чи в інший спосіб.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 271 Цивільного процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Згідно з положеннями частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Подібна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09 липня 2018 та від 29 серпня 2018 у справі № 911/2050/16,

від 10 липня 2018 у справі №461/1930/16-ц, від 03 вересня 2018 у справі №638/11634/17, від 18 червня 2019 у справі №903/922/17, від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року у цій справі було залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діяла адвокат Притула О. Б., а судові рішення судів попередніх інстанцій у справі залишено без змін.

Враховуючи наведене, зазначена постанова Верховного Суду не є судовим рішенням, яке підлягає примусовому виконанню у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Наведені у заяві ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Притула О. Б., питання зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо витребування з його володіння спірного майна.

Колегія суддів зауважує, що за результатами касаційного перегляду справи Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову. Мотиви, з яких виходив суд, викладені у мотивувальній частині постанови.

Питання дотримання у спірних правовідносинах гарантій, передбачених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, висвітлені у пунктах 74-83 постанови.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 січня 2025 року.

Керуючись статтями 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Притула Оксана Богданівна, про роз'яснення постанови Верховного Суду

від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з чужого незаконного володіння, припинення права власності на квартиру та скасування державної реєстрації речових прав на квартиру - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович