Постанова

Іменем України

11 лютого 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/6233/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва

від 13 грудня 2024 року

у цивільній справі №760/31959/24 Солом`янського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна,

У С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст заявлених вимог

09 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову, в якій просила суд забезпечити докази шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни, 01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 20/82, прим. 127, належним чином завірені копії спадкової справи заведеної у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що вчинення відповідної процесуальної дії у формі витребування доказів у приватного нотаріуса не належить до юрисдикції Солом'янського районного суду м. Києва.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник заявника - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Аргументи учасників справи

5.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов помилкового висновку про порушення заявником правил територіальної підсудності, не врахував, що заяву подано з метою отримання доказів для складання позову про визнання заповіту недійсним, який повинен розглядатися судом за правилами загальної підсудності, і такий позов буде підсудний саме Солом`янському районному суду.

Заявник виходив із того, що процесуальна дія, на яку міститься посилання в ч. 4 ст. 116 ЦПК України, це розгляд цивільної справи судом.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 січня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та цього ж дня витребувано матеріали справи у суду першої інстанції.

09 січня 2025 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

6. Відомості щодо повідомлення учасників справи

Представник заявника - ОСОБА_4 у судовому засідання апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

7. Позиція Київського апеляційного суду

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, заслухала пояснення представника заявника ОСОБА_4, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

8. Фактичні обставини справи

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка може набути статусу позивача, посилаючись на те, що подання потрібних доказів разом з позовною заявою є неможливим, оскільки в неї є складнощі в отриманні доказів, які знаходяться у приватного нотаріуса в спадковій справі, звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову шляхом витребування у приватного нотаріуса належним чином завірені копії спадкової справи.

Заявник посилалась на те, що вона є єдиним спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Однак їй стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Яніною Анатоліївною відносно померлої ОСОБА_3 відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_2 , якою подано нотаріусу заповіт.

Заявник вважає, що померла ОСОБА_3 в момент підписання заповіту на ім`я ОСОБА_2 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а також волевиявлення сестри, як учасника правочину, не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, тому має намір звернутися до суду із позовної заявою про визнання заповіту недійсним.

Саме з цією метою просила суд забезпечити докази до подання позову шляхом витребування у приватного нотаріуса належним чином завіреної спадкової справи.

9. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

Підстави витребування доказів, вимоги до форми і змісту клопотання учасника справи про витребування доказів, а також порядок розгляду судом цього клопотання визначено статтею 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази як захід забезпечення доказів до подання позову.

Таким чином законодавцем розмежовано такі поняття як витребування доказів так і забезпечення доказів.

Підстави та порядок витребування доказів, як захід забезпечення доказів до подання позову врегульовано статтею 116 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою статті 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

У відповідності до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

10. Висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила вчинити процесуальну дію - забезпечити докази шляхом витребування належним чином засвідченої копію спадкової справи після померлої ОСОБА_3 за місцем здійснення діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудик Я. А. за адресою: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 20/82, прим. 127, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва.

Враховуючи, що заявник просила забезпечити докази шляхом їх витребування у приватного нотаріуса, який здійснює діяльність за адресою, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вчинення відповідної процесуальної дії у формі витребування доказів у приватного нотаріуса не належить до юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про невірне застосування судом норм процесуального права є власним тлумаченням ч. 4 ст. 116 ЦПК України без врахування другого речення цієї частини, а саме: «Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу». З системного тлумачення цієї частини можна дійти висновку, що законодавець розмежував суди, які розглядають такі заяви залежно від стадії на якій заява подається. Якщо заяву подано на стадії розгляду справи, то така заява розглядається судом в провадженні якого знаходиться справа. А якщо заява подається до подання позову, то таку заяву розглядає суд за місцем знаходження доказу, який просить забезпечити особа, яка може набути статусу позивача.

Апеляційний суд не досліджував питання наявності правових підстав для забезпечення доказів, передбачених ч. 1 ст. 116 ЦПК України, оскільки з`ясування цього питання належить до компетенції суду першої інстанції після вирішення питання щодо підсудності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що процесуальне питання щодо забезпечення доказів судом першої інстанції вирішено з додержанням вимог закону, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач