Справа № 182/3139/24
Провадження № 2/0182/509/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.01.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує, з урахуванням уточненої позовної заяви, тим, що 09.06.1984 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та стали проживати у її батьків в будинку АДРЕСА_1 . Під час перебування у шлюбі, Шолохівська сільська рада народних депутатів Нікопольського району дозволила чоловіку ОСОБА_4 , для потреби сім`ї, будівництво в с.Шолохове Нікопольського району нового індивідуального житлового будинку та споруд. На підставі рішення № 134 від 23.06.1987 року, виконавчий комітет Шолохівської селищної ради народних депутатів Нікопольського району на земельній ділянці в районі перехресть вул.Базарна Друга Кінна армія с.Шолохове Нікопольського району за адресою: АДРЕСА_2 надав дозвіл ОСОБА_4 на будівництво для їх сім`ї індивідуального житлового будинку та господарських будівель. Вподальшому, відповідно до Проекту, затвердженого відділом архітектури Нікопольської районної ради Дніпропетровської області, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 ними був збудований житловий будинок зі спорудами. 23.10.2015 року її чоловік ОСОБА_4 замовив та виготував в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 . Відповідно до Технічного паспорту, за адресою: АДРЕСА_2 у них були та є наступні споруди: «А-1» - житловий будинок, «а» - перехід; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; «Д» - душ; «Е» - гараж; «Епд» - погріб, «Ж» - теплиця; «1, 11, 1-3» спорудження; загальною площею приміщень - 81.3 кв.м., житловою площею - 59,4 кв. м., допоміжною площею - 21.9. Відповідно до даних Технічного паспорту, будинок та споруди були збудовані та введені в експлуатацію у 1989 році. На той час реєстрацією права власності житлових будинків було віднесене до компетенції МБТІ та органів місцевої влади. Відповідно до довідки Шолохівської сільської ради Нікопольського району, згідно погосподарської книги Шолохівської сільської ради № 4, номер об`єкта господарського обліку 264-1, власником будинку АДРЕСА_2 значиться її чоловік ОСОБА_4 . При цьому, в будинку АДРЕСА_2 вона постійно проживає та є зареєстрованою. Також, в будинку з народження проживали та були зареєстровані їхні діти: син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 помер. За життя померлий належним йому майном не розпорядився, заповіту не залишив. До смерті своєї смерті (до 2018 року) чоловік займався оформленням документів з реєстрації права власності на житловий будинок та споруди за адресою: АДРЕСА_2 , однак, як з`ясувалось в подальшому, не встиг цього зробити. Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, до шести місяців з моменту його смерті, вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В., на підставі чого була зареєстрована спадкова справа № 63332960 (номер у нотаріуса: 140/2018). Тобто, вона мала намір отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину їх житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , так як вважала, що при житті чоловік зареєстрував його право власності. Однак, з`ясувалось, що при житті на збудований ними житловий будинок право власності не було зареєстровано в державному реєстрі прав власності. Відповідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 142352302 від 23.10.2018 року, права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження відомості стосовно будинку АДРЕСА_2 відсутні. Крім цього, КП Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації від 31.10.2018 року повідомило, що не реєструвалось право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Вона в подальшому замовила та отримала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою будинку по АДРЕСА_2 . Тобто, під будинком та спорудами, які вони з чоловіком збудували, знаходиться земельна ділянка, право власності на яку було зареєстрована на її ім`я ( ОСОБА_1 ). У зв`язку з реорганізацією територіальних громад та передачі повноважень Шолохівської селищної ради до Покровської міської ради Дніпропетровської області, рішенням міської ради № 13 від 26.04.2019 року був затверджений проект землеустрою відведення земельної ділянки та переданий їй ( ОСОБА_1 ) у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, по АДРЕСА_2 , кадастровим номером :05:007:0004. Право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться їхній житловий будинок та споруди за адресою: АДРЕСА_2 належить їй та зареєстровано до Державного реєстру речових прав, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168953534. З врахуванням відомостей, що при житті її померлий чоловік не зареєстрував право власності на житловий будинок зі спорудами за адресою: АДРЕСА_2 вона повторно звернулась до приватного нотаріуса Гульбандян Л.В і вона 19 жовтня 2020 року винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, з причини, що при житті ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на будинок та споруди АДРЕСА_2 . Тому, на підставі викладеного, позивачка змушена звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким визнати за собою право власності на житловий будинок «А-1» та споруди: «а» - перехід; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; «Д» - душ; «Е» - гараж; «Епд» - погріб, «Ж» - теплиця; «1, 11, 1-3» спорудження; загальною площею приміщень - 81.3 кв.м., житловою площею - 59,4 кв.м., допоміжною площею - 21.9, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з подальшим введенням в експлуатацію.

В судове засідання позивачка не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає (а.с.52).

Представник відповідача та відповідач про розгляд справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, надали до суду заяви, в яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо задоволення позову (а.с.61).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, на підставі рішення № 134 від 23.06.1987 року, виконавчий комітет Шолохівської селищної ради народних депутатів Нікопольського району на земельній ділянці в районі перехресть вул.Базарна Друга Кінна армія с.Шолохове Нікопольського району за адресою: с.Шолохове, вул.Базарна, 2 «а» надав дозвіл чоловіку позивачки по справі ОСОБА_4 на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель. В подальшому, відповідно до Проекту, затвердженого відділом архітектури Нікопольської районної ради Дніпропетровської області, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 був збудований житловий будинок зі спорудами. 23.10.2015 року ОСОБА_4 замовив та виготував в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 . Відповідно до Технічного паспорту, за адресою: АДРЕСА_2 були та є наступні споруди: «А-1» - житловий будинок, «а» - перехід; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; «Д» - душ; «Е» - гараж; «Епд» - погріб, «Ж» - теплиця; «1, 11, 1-3» спорудження; загальною площею приміщень - 81.3 кв. м., житловою площею - 59,4 кв. м., допоміжною площею - 21.9. Відповідно до даних Технічного паспорту, будинок та споруди були збудовані та введені в експлуатацію у 1989 році. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що на той час реєстрацією права власності житлових будинків було віднесене до компетенції МБТІ та органів місцевої влади. Відповідно до довідки Шолохівської сільської ради Нікопольського району, згідно погосподарської книги Шолохівської сільської ради № 4, номер об`єкта господарського обліку 264-1, власником будинку АДРЕСА_2 значиться ОСОБА_4 . Позивачка в будинку АДРЕСА_2 постійно проживає та є зареєстрованою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить актовий запис № 28, складений 01 серпня 2018 року виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.12-25). Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, зі спадкової справи, яка була заведена на підставі заяви позивачки, померлий належним йому майном не розпорядився, заповіту не залишив, проте, позивачці як спадкоємиці першої черги у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з тієї причини, що при житті ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на будинок та споруди АДРЕСА_2 , що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини, є очевидним, що будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами було завершено за життя спадкодавця, їх будівництво здійснювалось згідно дозволів, наданих відповідними рішеннями селищної ради, в зв`язку з цим суд вважає, що існують всі підстави для визнання за позивачкою права власності у порядку спадкування на зазначений об`єкт нерухомого майна з подальшим введенням його в експлуатацію.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 2 ст.331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Звертаючись до суду з даним позовом, вона обирає спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, визнання права

Згідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного проваджений.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦПК України передбачено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок «А-1» та споруди: «а» - перехід; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - вбиральня; «Д» - душ; «Е» - гараж; «Епд» - погріб, «Ж» - теплиця; «1, 11, 1-3» - спорудження; загальною площею приміщень 81.3 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м., допоміжною площею - 21.9, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з подальшим введенням в експлуатацію.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал