КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/4031/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/10895/24

27 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селівакіна Ігоря Олександровича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Трусової Т.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовомдо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , в якому просив суд визнати недійсним договір дарування 1/2частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.02.2021 року між дарувальником ОСОБА_1 та обдаровуваним ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук Оленою Анатоліївною та зареєстрований за №48, з підстав його фраудаторності.

05 червня 2024 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири під номером АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме: на 1/2 частину квартири загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У вересні 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Селівакін Ігор Олександрович подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року у справі № 753/10895/24, обгрунтовуючи доводи клопотання тим, що наразі відпала підстава для вжиття заходів забезпечення позову так як рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2024 року у справі № 369/5913/21про стягнення з нього, ОСОБА_1 , боргу на користь ОСОБА_2 вже приведене до виконання приватним виконавцем Івановим А. В., і з ОСОБА_1 стягуються кошти на користь ОСОБА_2 .

З огляду на те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 369/5913/21 вже фактично виконується, сторона відповідача вважала, що необхідність у подальшому забезпеченні позову у цій справі про визнання правочину недійсним відпала.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції від 26 вересня 2024 року, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Селівакін Ігор Олександровичподав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Клопотання ОСОБА_6 про скасування заходу забезпечення позову від 18 вересня 2024 року у справі №753/10895/24 задовольнити: скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року у справі № 753/10895/24 шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_7 , а саме:1/2 частину квартири загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим що, відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не надав оцінки всім аргументам апелянта, зокрема, наступним.

Так, приватний виконавець Іванов А.В. у межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 виніс постанову від 22.08.2024 року про звернення стягнення на доходи боржника, включаючи заробітну плату, пенсію, стипендію та інші надходження. Відповідно до цієї постанови із доходів ОСОБА_8 щомісяця відраховується 20% після утримання податків, зборів та обов`язкового соціального внеску. Відрахування продовжуватимуться до повного погашення заборгованості у розмірі 28 209,73 доларів США та 8 190,94 гривень, яка включає основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження.

На виконання цієї постанови приватний виконавець вже стягнув із ОСОБА_8 кошти в розмірі 96 635,11 гривень на погашення заборгованості в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1.

До того ж, апеляційне оскарження рішення суду, за яким з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягуються грошові кошти, не є остаточним припиненням виконавчого провадження, а лише тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення права ОСОБА_1 на перегляд справи в апеляційному порядку і унеможливлення стягнення в цей час коштів. Право апелянта просити зупинити виконавче провадження прямо визначене Законом України "Про виконавче провадження".

Сторона відповідача ОСОБА_1 вважає, що забезпечення позову у цій справі є не лише надлишковим заходом, але й створює невиправдані обмеження прав ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Такі обмеження суттєво порушують їхнє конституційне право на вільне розпорядження власним майном, при цьому не маючи достатніх правових підстав та обґрунтування необхідності для таких обмежень.

Висновок суду першої інстанції про те, що клопотання подане виключно від імені ОСОБА_6 , право власності якого на частину квартири припинилось внаслідок укладення оспорюваного договору, сторона відповідача вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки адвокат Селівакін І.О., яким подано відповідне клопотання, уповноважений на представництво інтересів обох відповідачів у цій справі.

Окремо звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_10 є рідним батьком відповідача у справі ОСОБА_6 , що зумовлює єдність їх інтересів та узгодженість правової позиції у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Сторожук Віта Анатоліївна просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , подану адвокатом Ігорем Селівакіним залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року у справі №753/10895/24 - без змін.

Зазначає, що скасування заходів забезпечення позову (арешту частини квартири) унеможливить захист прав позивача.

В рамках цієї справи №753/10895/24 позивач просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири, укладений в період наявності обов`язку по поверненню коштів (як фраудаторного).

У випадку скасування арешту 1/2 частини квартири, відповідач ОСОБА_10 (батько ОСОБА_6 ) зможе вільно продати таку квартиру третій особі, що унеможливить виконання судового рішення про визнання недійсним договору дарування, як фраудаторного (новий власник не буде стороною даного правочину, позивачу необхідно буде обирати новий спосіб захисту).

При цьому, виникне проблема із обранням нового способу захисту, оскільки позивач не може просити суд витребувати від нового власника у його власність 1/2 частини квартири, адже він не є власником частини такої квартири.

З урахуванням наведеного, Дарницький районний суд міста Києва вірно встановив характер правовідносин та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин та дослідження поданих сторонами доказів ухвалив абсолютно законне судове рішення.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Селівакін Ігор Олександрович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивачаОСОБА_2 - адвокат Сторожук Віта Анатоліївна просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з?явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції зазначені учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача ОСОБА_11 та третьої особи ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_12 , пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 .

Матеріально-правова вимога позивача ОСОБА_13 до відповідачів щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.02.2021 року між дарувальником ОСОБА_1 та обдаровуваним ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук Оленою Анатоліївною та зареєстрований за №48, з підстав його фраудаторності, посилаючись на те, що даний правочин вчинений відповідачем ОСОБА_1 на користь свого батька ОСОБА_3 у період наявності у нього обов?язку перед ним, ОСОБА_2, повернути борг у розмірі 25 000,00 доларів США, що підтверджується судовим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року (справа № 369/5913/21), та був спрямований на уникнення виконання такого обов?язку. Внаслідок укладення оскаржуваного договору відповідач ОСОБА_1 перестав бути платоспроможним.

05 червня 2024 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири під номером АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 .

Вимоги заяви обгрунтовано тим, що такий спосіб захисту, як арешт 1/2частини квартири, є необхідним для запобігання продажу відповідачем ОСОБА_3 майна, що було йому подароване відповідачем ОСОБА_1 з метою уникнення виконання зобов?язання по поверненню позичених коштів, і такий захід є співмірним із заявленими вимогами, не обмежує і не порушує прав відповідачів(а.с. 46-49 том 1).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме:на 1/2 частину квартири загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000(а.с. 50-51 том 1).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження(а.с. 60-61 том 1).

Розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним Дарницьким районним судом міста Києва не завершено.

У вересні 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Селівакін Ігор Олександрович подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року у справі № 753/10895/24, обгрунтовуючи доводи клопотання тим, що наразі відпала підстава для вжиття вказаних заходів забезпечення позовутак як рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 369/5913/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики вже фактично виконується, а тому необхідність у подальшому забезпеченні позову у цій справі про визнання правочину недійсним відпала(а.с. 187-193 том 1).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 244-245 том 1).

Постановлюючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що розгляд справи в суді триває, а потенційний ризик відчуження предмету договору дарування продовжує існувати, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення, яким закінчується розгляд справи по суті або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що розгляд справи за пред`явленим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним договорударування 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.02.2021 року між дарувальником ОСОБА_1 та обдаровуваним ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук Оленою Анатоліївною та зареєстрований за №48 судом першої інстанції не закінчено, спір по суті не вирішений, а тому необхідність заходів, які були вжиті задля забезпечення вимог ОСОБА_2 існує до теперішнього часу.

Зазначені у клопотанні відповідачем ОСОБА_1 доводи про скасування заходів забезпечення позову, а також матеріали справи не містять відомостей про те, що обставини, які були підставою для забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору, змінилися чи потреба у забезпеченні позову відпала.

Наведені заявником доводи про те, що ним, ОСОБА_1 фактично виконується судове рішення в іншій справі № 369/5913/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики, не є тією обставиною, що впливає на скасування заходів забезпечення позову у справі, яка переглядається, де предметом спорує вимога ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.02.2021 року між дарувальником ОСОБА_1 та обдаровуваним ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук Оленою Анатоліївною та зареєстрованого за №48, з підстав його фраудаторності.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме: на 1/2 частину квартири загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , створюють обмеження прав ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодовільногорозпорядження власним майном, є безпідставними, оскільки вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у справі № 753/10895/24 відповідають призначенню інституту забезпечення, який має на меті захист інтересів заявника (позивача), та не призводить до порушення прав власника цього майна, оскільки заборона на право розпорядження майном, що стало предметом спору, накладається судом саме з метою його збереження на час судового розгляду позову.

Отже, матеріали справи не підтверджують обставин, з якими процесуальний закон пов`язує скасування забезпечення позову.

Вирішуючи клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 158, 263 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку доводам заявника (відповідача) щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову, з`ясував підстави, з якими закон пов`язує можливість скасування таких заходів,і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року у справі № 753/10895/24.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими підстави та мотиви ухвали суду першої інстанції для відмови у скасуванні заходів забезпечення позовуі відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селівакіна Ігоря Олександровича про те, що оскаржувана ухвала постановлена без належної оцінки наданих заявником доказів та їх належного обґрунтування.

Отже, доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селівакіна Ігоря Олександровича, матеріали справи та зміст оскаржуваної ухвали суду, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селівакіна Ігоря Олександровича слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селівакіна Ігоря Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: