Справа № 630/189/25
Провадження № 2-о/630/17/25
УХВАЛА

07 лютого 2025 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О. розглянувши матеріали за заявою адвоката Чумака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський відділ державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,

встановив:

Представник Чумак Р.В. звернувся до суду з заявою від 06 лютого 2025 року в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків Харківської області, військовослужбовця Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 , який загинув в зоні бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації поблизу населеного пункту села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_3 вказала, що заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . Заявник ОСОБА_1 отримала сповіщення від 31 жовтня 2023 року про те, що її чоловік ОСОБА_2 , вірний воїнській присязі, під час виконання бойового завдання із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України зник 18 жовтня 2023 року безвісті за особливих обставин поблизу населеного пункту села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Лише у грудні 2024 року ОСОБА_1 отримала копію висновку службового розслідування від 25 листопада 2023 року військової частини НОМЕР_1 за фактом зникнення старшого солдата ОСОБА_2 . Але з пояснень іншого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 з`ясовано, що 18 жовтня 2023 року ОСОБА_2 дійсно загинув, виконуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту України, а не зник безвісті, як про це зазначено у службовому розслідуванні. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про смерть та можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю чоловіка, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Так, в постанові № 5 від 31 березня 1995 року, яка є чинною, Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів на те, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК.

Згідно з вимогами до форми і змісту позовної заяви, передбаченими п.п. 2, 4, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, особа, яка звертається до суду з позовною заявою, повинна зазначити в ній, серед іншого, наступне:

повне найменування сторін та інших учасників справи та відомості про них: їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

зміст позовних вимог;

виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги і зазначення доказів, які підтверджують вказані обставини.

Так, у поданій заяві ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який, як про це зазначено у поданих з заявою документів, був зарахований 20 липня 2022 року в списки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та з 18 жовтня 2023 року вважається зниклим безвісті за особливих обставин. Заявник ОСОБА_1 стверджує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і на обґрунтування цієї обставини посилається на свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 .

Однак, у поданому заявником свідоцтві про шлюб НОМЕР_2 від 27 серпня 2020 року вказано, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином заявником у поданій заяві не зазначені докази, які підтверджують ту обставину, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі саме з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що також впливає на визначення того, чи виникло у неї право на звернення до суду з даною заявою.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу заявника ОСОБА_1 на те, що за загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень ст. 294 ЦПК України на заявника покладено обов`язок визначити заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як зазначив представник заявника ОСОБА_3 , метою встановлення факту смерті військовослужбовця ОСОБА_2 необхідне заявнику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про смерть та реалізації інших сімейних, цивільних і соціальних прав, пов`язаних зі смертю ОСОБА_2 , і в тому числі права на спадкування та отримання грошових виплат, передбачених для членів сім`ї загиблого військовослужбовця.

Вирішення питань про наявність підстав для виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців зниклих безвісті віднесено до повноважень командира військової частини.

Під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця у справах про оголошення його померлим або визнання його безвісно відсутнім Міністерство оборони України або відповідні військові частини підлягають залученню до участі у справі з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Такий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду. Постанова Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24).

Але заявником та її представником військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій проходив військову службу ОСОБА_2 , в заяві в якості заінтересованої особи не зазначено.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.

За змістом ст. 16-1 згаданого Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені в п. 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, указаних у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їхні батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже Закон визначає перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Це вказує на можливе коло осіб, прав та інтересів яких може стосуватися встановлення факту, про який заявник ОСОБА_1 вказала у своїй заяві.

До заяви представником заявника ОСОБА_3 додано витяг з ЄРДР від 25 жовтня 2023 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000537 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі заяви ОСОБА_5 , поданої до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, про те, що 17 жовтня 2023 року втрачено зв`язок з її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, і виконував бойове завдання поблизу н.п. Кліщіївка Донецької області.

Отже, враховуючи, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для реалізації, зокрема, права на спадкування та отримання одноразової грошової допомоги, та якщо така вимога заявлена саме відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , то встановлення такого факту може стосуватися прав та інтересів ОСОБА_5 , оскільки вона повинна мати можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання своїх суб`єктивних прав.

Але вказана особа в заяві в якості заінтересованої особи у заяві не зазначені.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача.

Виявлені недоліки заявник та/або його представник можуть усунути у визначений судом строк шляхом подання заяви в уточненій редакції, в якій вказати повне найменування усіх заінтересованих осіб, інтересів яких може стосуватися така заява, та зазначити докази, які підтверджують перебування заявника ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Такі докази необхідно подати разом з заявою в уточненій редакції.

Заявнику та його представнику слід взяти до уваги, що у відповідності до ст.ст. 175, 177 ЦПК України заява в уточненій редакції і докази, які можуть бути подані разом з нею, мають бути подані суду разом з доказами надсилання копії такої заяви з усіма доданими до неї документами іншим учасникам справи в порядку, передбаченому ст. 43 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Чумака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський відділ державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Повідомити про це заявника та її представника і надати строк у десять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 12 лютого 2024 року.