Провадження № 2-др/756/769/25
10 лютого 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Тихої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Макущенка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача три проценти річних у розмірі 6 539,38 грн.; інфляційні втрати у розмірі 14 727,10 грн. за невиконання грошового зобов`язання; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 209,75 грн.

27.01.2025 позивач звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначила, що з метою забезпечення представництва її інтересів в суді під час розгляду даної справи та надання інших видів правової допомоги між нею та адвокатом Сігало В.Л. було укладено Договір про надання адвокатської правової допомоги № 2 від 02.09.2024. Детальний перелік наданих їй адвокатом послуг зазначений в Акті № 1 від 22.01.2025, згідно з яким загальний розмір вартості наданої адвокатом правничої допомоги складає 20 000,00 грн., загальна кість витраченого часу - 13 годин. Нею повністю оплачено послуги за договором від 02.09.2024.

Таким чином, судові витрати, що понесла позивач у зв`язку із розглядом справи №756/11665/24 складають 20 000,00 грн., які ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача.

30.01.2025 на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача - адвоката Письменної Н.В., в яких остання просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., зазначаючи про неспівмірність заявленої суми гонорару зі складністю справи, оскільки, на її думку, справа не характеризувалася наявністю виключної правової проблеми, не стосувалася встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання, а розмір витрат на правничу допомогу, заявлених до стягнення, перевищує розмір позовних вимог.

Сторони та представники сторін у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд заяви про стягнення судових витрат за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись з заявою про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 6 539,38 грн.; інфляційні втрати у розмірі 14 727,10 грн. за невиконання грошового зобов`язання; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 209,75 грн.

За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 (провадження 61-10774св18).

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2024 між позивачем та адвокатом Сігало В.Л. було укладено Договір про надання адвокатської правової допомоги № 2.

Відповідно до пункту 4.1. Договору за правову допомогу замовник сплачує адвокату грошову винагороду. Ціна правової допомоги не є фіксованою та залежить від затраченого адвокатом часу та тривалості судового розгляду.

Пунктом 4.1.1 Договору передбачено, що за правову допомогу замовник сплачує адвокату грошову винагороду, відповідно до розміру погодженого замовником у Звіті адвоката про надані послуги та підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг в день підписання складеного сторонами Акту приймання-передачі послуг.

Відповідно до Акту № 1 від 22.01.2025 приймання-передачі адвокатських послуг (робіт) під час розгляду цивільної справи № 756/11665/24 адвокатом Сігало В.Л. було витрачено 13 годин.

У Акті № 2 від 10.02.2025 зазначено, що загальна вартість одержаних послуг з правничої допомоги складає 20 000,00 грн. Вказана сума була сплачена позивачем згідно наданого рахунку-фактури №1, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 22.01.2025.

При цьому, кількість витраченого адвокатом часу, згідно з Актом № 2 становить 16 годин, які включають: правовий аналіз матеріалів справи, вивчення наданих замовником банківських документів, надання відповідних консультацій клієнту - 2 год.; участь адвоката у судових засіданнях, призначених на 16.01.2025; 10.02.2025 - 6 год.; підготовка та складання позовної заяви та доданих до неї документів - 3 год.; підготовка та складання розрахунку № 1 від 11.09.2024 позовних вимог до позовної заяви - 1 год.; правовий аналіз постанов приватного виконавця Телявського А.М. про закінчення виконавчих проваджень: № 75160339 від 25.09.2024; № 75160531 від 25.09.2024; № 75160646 від 26.09.2024 та платіжних інструкцій № 2428; 2429; 2430 та 2432 - 1 год.; підготовка та складання заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2024 - 1 год.; підготовка та складання розрахунку № 2 від 21.10.2024 позовних вимог до позовної заяви - 1 год.; підготовка та складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 756/11665/24 - 1 год.

Таким чином, виходячи з наданої інформації вартість 1 години адвокатських послуг становить 1250,00 грн. = 20 000,00 грн. / 16 год.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку зазначеним вище аргументам, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної представником позивача роботи, суд вважає, що відображена в Актах прийому-передачі адвокатських послуг інформація щодо обсягу наданих адвокатом послуг не в повній мірі відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, зокрема, в частині витраченого часу на ознайомлення з постановами приватного виконавця та платіжними інструкціями, а також на участь адвоката у судових засіданнях, оскільки фактично представник позивача приймав участь в одному засіданні 16.01.2025.

Щодо необхідності покладення на відповідача вартості підготовки заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22, згідно з яким заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, критерію необхідності таких робіт та значимості таких дій у справі, беручи до уваги часткове задоволення позову, заперечення відповідача щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 15 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу . У решті заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Тиха