05.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/1762/25
Справа 205/1762/25
Провадження 2-з/205/151/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись із заявою представника позивача адвоката Сікорської Ірини Станіславівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Сікорська І.С. засобами поштового зв`язку направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 04.02.2025 року.

Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 14.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 811, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 51 006,05 грн., який перебуває на виконанні у державного виконавця Другого Правобережного ВДВС Саламахи Д.І., виконавче провадження № 66108405. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 66108405 з АТ «Ідея Банк» на ТОВ «ФК «Суперіум». Підставою забезпечення позову представником позивача зазначено те, що є ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви та матеріалами позовної заяви, суддя доходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову в даній справі є з`ясування правомірності вчинення 14.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 811, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Суперіум, заборгованості у розмірі 51 006,05 грн.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-151 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суть позовних вимог, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог може в подальшому унеможливити виконання рішення суду у цій справі, суддя дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, з`ясування правомірності якого є предметом спору у цій справі, є співмірним та достатнім заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених вимог, у зв`язку із цим заява представника позивача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Сікорської Ірини Станіславівни про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 14.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 811, про стягнення із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк (правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», ) заборгованості у розмірі 51 006,05 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Федотова В.М.

.