Справа № 346/6028/24
Провадження № 2/346/446/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2025 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Третьякової І.В.,
за участю секретаря Дутчак Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
06.11.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Коломийський міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просила змінити (збільшити) розмір аліментів, визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2011р. та стягувати в подальшому з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 8000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2013 році шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.01.2011р.н. з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач зазначає, що вказаних коштів не достатньо для належного утримання сина. Вказує, що її матеріальний стан погіршився та не дозволяє їй самій забезпечувати майже всі потреби спільної дитини, оскільки син росте та витрати на нього постійно збільшуються. Натомість сума сплачуваних відповідачем аліментів є незначною і не покриває навіть базових потреб ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що відповідач є матеріально забезпеченою людиною, оскільки працює за кордоном та отримує високі доходи. Крім цього, у власності ОСОБА_2 перебуває чотири земельні ділянки та два будинки, які він набув після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Таким чином, позивач вважає, що стан здоров`я відповідача та його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 8000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 20.11.2024р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, 07.02.2025р. подала до суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення.
Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він був стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого позивача в своєму клопотанні не заперечувала.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.07.2011 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття на користь матері ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.04.2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 змінив своє прізвище, ім`я та по батькові на ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області складено відповідний актовий запис № 26.
Предметом спору в даній справі є зміна розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сторону збільшення.
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.
Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025р.» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Таким чином, матеріальне становище платника аліментів та наявність в нього у власності нерухомого майна (п. 2 та п. 3-1 ч. 1 статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цих обставин, зокрема, істотне покращення матеріального стану платника після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В якості доказів покращення матеріального стану відповідача позивачем до позову було долучено Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої слідує:
-05.02.2015р. за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 122,9 кв.м., гаражу, комори, сараю, воріт №1. Адреса знаходження: АДРЕСА_1 . Підстава набуття договір дарування серія та номер: 219, виданий 05.02.2015р., видавник приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В.;
-28.01.2019р. за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 100,6 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 . Документи подані для державної реєстрації: витяг з ДРРП, серія та номер: 151743798, виданий 02.01.2019р., видавник державний реєстратор Вальта Р.Є.;
-договір дарування серія та номер: 219, виданий 05.02.2015р., видавник приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В.,
Таким чином, враховуючи підтверджену належність ОСОБА_5 декількох об`єктів нерухомого майна, які були набуті ним після ухвалення рішення про стягнення аліментів, а також беручи до уваги встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віку сина сторін та неспівмірність розміру аліментів, які стягуються з відповідача, актуальним потребам дитини, суд, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», дотримуючись балансу інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 до 3000 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Підстав для стягнення з ОСОБА_5 аліментів у розмірі 8000 гривень, як про те просила ОСОБА_6 , суд не вбачає, оскільки позивачем не доведено фінансову можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800 (вісімсот) гривень до 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист №2-1324/2011р., виданий на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2011р. щодо стягнення з ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття - відкликати.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2025 року.

Суддя: Третьякова І. В.