Справа № 333/8475/24
Провадження № 2/333/675/25
13 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Зарудного Ігоря Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
25.09.2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Зарудного І.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту свого народження дівчинка проживала разом зі своїм батьком та бабусею, її матір - ОСОБА_2 взагалі не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавилась її життям, так як постійно зловживала спиртними напоями та вела аморальний спосіб життя. Після повномасштабного вторгнення російської федерації, батько дитини - ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Після його смерті онука - ОСОБА_4 проживає з бабусею і дідусем за адресою: АДРЕСА_1 , та навчається з Запорізькому навчально-виховному комплексі № 110. Догляд за онукою здійснює бабуся, виховує та забезпечує її всі необхідні потреби, турбується про стан її здоров`я. У зв`язку тим, що позивач здійснює опіку над онукою, ОСОБА_1 звернулась з заявою до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про прийняття рішення про тимчасове влаштування дитини. 25.07.2024 за № 13-653 була надана відповідь служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради про прийняття рішення про тимчасове влаштування дитини. До даної відповіді доданий наказ № 3199 від 25.07.24 про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишилася без батьківського піклування в родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 25.07.2024 року по 25.01.2025 року. На думку позивача, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку своєї дитини. У разі позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , позивач має намір та бажання стати опікуном над онукою. Позивач мешкає разом з ОСОБА_5 , який є дідусем ОСОБА_4 , також бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дівчини. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримують пенсію, тобто мають стабільний дохід та можливість матеріально утримувати дитину.
Відповідач не в змозі забезпечити належне виховання та утримання дитини, рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, так як офіційно не працевлаштована, схильна до вживання спиртних напоїв та не контролює освітній процес дитини. За адресою проживання позивача з онукою є всі підключені та працюючі комунікації, в наявності меблі, побутова техніка, пральна машина. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: для дитини є окреме ліжко, телевізор, комод, шафа, з дитячий одяг, взуття, іграшки, книжки. У дитини в достатній кількості є все необхідне для відпочинку і розвитку.
Відповідач не позбавлена інформації стосовно місця перебування дитини, з її боку жодні перешкоди для спілкування матері з дитиною не створювалися, однак остання не бажає виконувати відносно дитини свої батьківські обов`язки, покладені на неї законом, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду.
Просить суд:
- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- встановити опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначивши над нею опікуном громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття;
- стягнути з відповідача судовий збір.
Ухвалою судді від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходив.
Ухвалою суду від 07.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
15.01.2025 року до суду від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про доцільність встановлення опіки, піклування та відповідність її інтересам дитини.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зарудній І.І. не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позов просять задовольнити.
У судовому засіданні 20.01.2025 року позивач свої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, зазначаючи, що мати дитини нею не цікавиться, не допомагає, навіть не дзвонить дитині, зовсім самоусунулась від виконання своїх обов`язків щодо дитини. Зазначила, що відповідач залишила дитину в лікарні, коли онуці було лише шість місяців, і з цього часу долею дитини більше не цікавилася. Вона забрала онуку з лікарні до себе та з цього часу дитина мешкала з нею, батьком та дідусем. Ніяких перешкод в спілкуванні з дитиною останній ніхто не чинив. Поки був жив її син - батько онуки, вихованням та утриманням дитини вони займалися спільно. Зараз цим займається вона та її чоловік, онука добре навчається, ходить на танці, між ними склалися теплі, довірчі відносини. Відповідач за весь цей час жодного разу не намагалася побачитися з дитиною.
Представник позивача у судовому засіданні 20.01.2025 року підтримував свого довірителя, зазначив, що по справі наявні всі докази, які підтверджують, що мати дитини не приймає участь у вихованні останньої та не забезпечує її матеріально.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила та відзиву на позов не подала. Судом вжито достатньо заходів щодо належного та чисельного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, які б в разі добросовісного ставлення відповідача до своїх процесуальних обов`язків, дозволили б їй прийняти участь в судовому розгляді та висловити позицію.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, при прийнятті рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування та наявні документи по справі.
За клопотанням представника позивача судом були допитані свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Так, свідок ОСОБА_9 суду зазначила, що є сусідкою позивача, вони мають дружні стосунки, тому вона добре обізнана про її життя. Разом з позивачем мешкає її онука ОСОБА_10 від народження. ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком та сином виховують дівчинку, піклуються про її здоров`я. Матір дитини вона ніколи не бачила, зі слів позивача знає, що вона зловживає алкогольними напоями. Ніколи не чула від позивача, що остання не дає бачитись онучці з матір`ю, такого не було.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є подругою позивача, вони товаришують багато років. Їй відомо, що ОСОБА_10 матір залишила в лікарні і позивач поїхала і забрала дитину додому. З цього часу онука мешкає в їх сім`ї, вони повністю її забезпечують і виховують.
У суді свідок ОСОБА_8 надала такі покази. Позивач її кума та гарна подруга. Матір залишила доньку у лікарні, дитині було півроку. ОСОБА_1 забрала онуку з лікарні до себе додому, з цього часу дитина мешкає з ними. Вони повністю її забезпечують усім необхідним. Матір дитини ніколи не цікавилась її життям, не приїздила, не намагалась побачити доньку.
Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі.
Ухвалою суду від 13.02.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Взявши до уваги надані позивачем та її представником в судовому засіданні 20.01.2025 року пояснення, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 23).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (а.с. 24).
Батьками померлого є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 22).
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з медичною карткою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № Д5-13-30, відомості про батьків зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - інформація відсутня. Відповідно до записів лікаря щодо прийомів, дитина була в супроводі або батька або бабусі. Декларація з лікарем укладена батьком дитини (№ 0001-6459-52АС) (а.с. 7).
Відповідно до довідки Запорізької гімназії № 110 Запорізької міської ради від 23.07.2024 № 172/01-21, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахована до навчального закладу з 2020 року та здобуває освіту до тепер. За цей період вихованням дитини займалися: батько - ОСОБА_3 , бабуся - ОСОБА_1 , дідусь - ОСОБА_5 . Мати, ОСОБА_2 , жодного разу не з`являлась у школі і жодного свідоцтва її участі у житті немає (а.с. 10).
Матір дитини до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з даного спору не зверталася, у судове засідання не з`являлася.
Спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід за адресою проживання ОСОБА_2 , яку зазначено у позовній заяви: АДРЕСА_2 . Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 02.12.2024 року, за цією адресою, зі слів сусідів, ОСОБА_2 ніколи не мешкала, квартира належить іншій людині. Двері квартири ніхто не відчинив, були відсутні ознаки проживання будь-кого в помешканні.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012739346 від 22.10.2024 року, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 21.01.2019 дитина була знята з реєстрації. Спеціалісти відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради також здійснили вихід і за цією адресою. Двері також ніхто не відчинив. Зовнішньо двері та вікна мають вигляд, що в квартирі дуже давно ніхто не мешкає, ознаки життя відсутні. Зі слів сусідки з квартири АДРЕСА_4 ніхто не проживає, про ОСОБА_2 їй нічого невідомо.
Із розмови з дитиною, яку проводив спеціаліст відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, вбачається, що матір зв`язок з дитиною не підтримує, не цікавиться життям та розвитком доньки. Свою матір вона не пам`ятає, та не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав відносно неї.
Таким чином, зазначені вище факти можна розцінювати як свідоме ухилення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Щодо позбавлення батьківських прав.
При розгляді справи, суд враховує вимоги ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Частиною першою ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В постанові ВС від 09.11.2020 року, справа № 753/9433/17, ВС зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.
Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.»
В Постанові від 17.06.2021 року, справа № 466/9380/17 ВС зазначив наступне: «Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свою неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, не надає їй матеріального забезпечення, не цікавиться життям і здоров`ям дитини, тому суд, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення аліментів.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з роз`ясненнями наданими в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, вимога про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача відповідає вимогам чинного законодавства та сприятиме захисту прав та інтересів неповнолітньої, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто з 25.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Щодо встановлення опіки.
Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил).
Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3).
Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном/піклувальником. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна/піклувальника своїм рішенням із видачею посвідчення.
З висновку служби у справах дітей Запорізької міської ради № 01.01-18/52 від 07.01.2025 року, вбачається, що служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ставить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на облік як кандидата в опікуни/піклувальники за № 1569 від 07.01.2025 року та вважає доцільним встановлення опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідність її/його інтересам дитини у разі встановлення дитині відповідного статусу.
Стислий зміст висновку. Заявниця - ОСОБА_1 бажає взяти під опіку рідну онуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наразі місце її перебування невідоме. Батько дитини, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявниця мешкає разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та малолітньою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , (наказ служби (управління) у справах дітей ЗМР № 3199 від 25.07.2024 року про тимчасове влаштування). За місцем проживання створені належні умови для виховання, розвитку дитини. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під спостереженням нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під спостереженням нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявниця не потребує навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі в Запорізькому обласному центрі соціальних служб, оскільки є рідною бабусею дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи зазначену інформацію та висновок служби у справах дітей про призначення опікуна/піклувальника, суд вважає за можливе задовольнити вимоги в цій частині.
Вирішення питання щодо судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу щодо стягнення аліментів та встановлення опіки у розмірі 1 972 грн. 80 коп.
Керуючись, ст. 164, ч. ч. 1, 2 ст. 165 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Зарудного Ігоря Вікторовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначити опікуном ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) над неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_8 до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. (за подання позову про позбавлення батьківських прав).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. (за подання позову про стягнення аліментів).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. (за подання позову про встановлення опіки).
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 13 лютого 2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик