САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/136/25
Провадження №2/726/98/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.03.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», від імені та в інтересах якого діє представник Памірський М.А., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому представник позивача просить суд стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором № 492229-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024, що становить 68 764,96 грн., яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 730,88 грн;

- суми прострочених платежів по процентах 43 858,48 грн;

- суми прострочених платежів за комісією 3 175,60 грн.

Представник позивача вказує, що 06.03.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Спочатку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 06.03.2024 направила відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту, а 06.03.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 492229-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Зазначає, що відповідачка лише частково здійснила оплату заборгованості, що також свідчить про визнання договору, однак надалі належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань за Договором у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість, яку підтверджує відповідним розрахунком та просить стягнути у судовому порядку.

Також просить стягнути із відповідачки понесені судові витрати у справі.

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором сформовано 15.01.2025 через систему «Електронний суд» та подано до Садгірського районного суду м. Чернівці.

Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 16.01.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 17.01.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 03.02.2025 та в подальшому відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки та невиконанням ухвали про витребування доказів у справі.

Також ухвалою суду від 27.01.2025 за клопотанням позивача з метою повного та всебічного розгляду справи витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, Місце реєстрації: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:

- письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 06.03.2024 року (дата видачі кредиту) по 21.08.2024року (дата закінчення терміну кредитування).

24.02.2025 на адресу суду надійшов лист відповідь у якому вказано про те, що АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Також долучено Виписку про рух коштів за цією карткою у період з 06.03.2024 по 21.08.2024.

У позові представник позивача просить проводити розгляд даної справи за відсутністю позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачки. Також 28.01.2025 скерував письмове клопотання у якому виклав аналогічну позицію.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила. Жодних клопотань від неї не надходило, відзиву на позов не скерувала.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків.

Судом встановлено, що 06.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 оюукладено Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Вказаним Договором було передбачено:

-загальний розмір наданого Кредиту: 30 000,00 грн (п.2.6 Договору);

-строк, на який надається Кредит: 24 тижнів (п. 2.3 Договору), строк дії Договору: до 21.08.2024 (п. 2.7 Договору);

-стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15013259, фіксована (п. 2.4 Договору);

-комісія за надання Кредиту: 4 500,00 грн, нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту і залишається незмінною (п. 2.5 Договору);

-орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів (п. 2.10 Договору);

-денна процентна ставка: 0,95 процентів (п. 2.11 Договору).

Також Договором було передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що ним вказана.

Сторони домовились, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів. У разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів.

Суду надано візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 , вчинених з метою укладення вказаного кредитного договору відповідно до якої:

06.03.2024 17:50:01 здійснено хід в особистий кабінет;

06.03.2024 17:50:01 - отримання інформації про статус клієнта;

06.03.2024 17:50:23 - передача інформації обраних клієнтом умов кредиту;

06.03.2024 17:50:58 - надання паспорту споживчого кредиту та його підписання;

06.03.2024 17:50:58 - запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення;

06.03.2024 17:51:28 - формування шаблону оферти;

06.03.2024 17:51:45 запит на відправку шаблону акцепту;

06.03.2024 17:51:37 - запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору;

06.03.2024 17:52:48 - підписання Договору Клієнтом;

06.03.2024 17:52:22 - підписання договору Товариством;

06.03.2024 17:52:54 - формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору;

06.03.2024 17:52:56 - відправка документів на електронну пошту;

06.03.2024 17:52:59 - відображення документів у особистому кабінеті.

Таким чином на підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем долучено: анкету клієнта ОСОБА_1 ; паспорт споживчого кредиту; пропозицію (оферту) укласти Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.03.2024; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.03.2024 та сам Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту. Також надано примірник Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

На підтвердження факту виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором долучено Інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» № 97/01 від 03.01.2025, відповідно до якої ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 40974-03954-81643 перерахування коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 відповідно до кредитного договору №492229- КС-001 від 06.03.2024, а саме 06.03.2024 о 17:53 перераховано кошти у розмірі 30 000 грн на картку НОМЕР_3 .

Відповідно до даних анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com) від 07.01.2025 вбачається, номер банківського рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 , вказаний нею самостійно для перерахування на такий рахунок кредитних коштів.

З наданої позивачем довідки про стан заборгованості та долученого розрахунку заборгованості у ОСОБА_1 за Договором № 492229-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024, станом на 06.01.2025 наявна заборгованість у розмірі 68 764,96 гривень, яка складається з:

Заборгованість за кредитом: 21 730,88 гривень

Заборгованість по відсотках: 43 858,48 гривень

Заборгованість по комісії: 3 175,6 гривень.

Також у розрахунку заборгованості вказано, що ОСОБА_1 було сплачено у рахунок заборгованості 27 696,49 гривень.

24.02.2025 на адресу суду надійшов лист відповідь на ухвалу про витребування доказів у справі у якому вказано про те, що АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Також долучено Виписку про рух коштів за цією карткою у період з 06.03.2024 по 21.08.2024.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).

У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами дійсно було укладено Договір № 492229-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024, у якому сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перед відповідачкою виконав, перерахував обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджено документально.

При цьому відповідачка не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала із ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вказаного вище кредитного договору та не отримувала кредитних коштів на свій картковий рахунок.

Більше того, відповідно до долученого розрахунку заборгованості за Договором № 492229-КС-001, відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату на суму 27696,49 грн, чим вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) де зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 порушила умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у розмірі 68 764,96 грн, яку позивач підтверджує відповідним розрахунком.

Відповідачка в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Також аналізуючи умови кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», суд доходить висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Окрім того, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не звільняє позичальника від сплати комісії, оскільки обов`язок з її сплати не пов`язаний із простроченням зобов`язання, а є платою за надання кредиту.

Таким чином, дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідачка не виконує свої грошові зобов`язання суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню, а із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заявлена та підтверджена документально сума заборгованості у розмірі 68 764,96 грн.

Також суд вирішує питання судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді (платіжна інструкція № 342 від 13.01.2025), а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, заборгованість за Договором № 492229-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024 у розмірі 68 764 (шістдесят вісім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 96 копійок, яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 730,88 грн;

- суми прострочених платежів по процентах 43 858,48 грн;

- суми прострочених платежів за комісією 3 175,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя С. А. Асташев