Справа №: 398/6476/24
провадження №: 2/398/837/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" лютого 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Бугайченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ

02 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на час навчання у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2024 року до 01 липня 2027 року, але не довше ніж до досягнення 23 років.

06 грудня 2024 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на час навчання у розмірі частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2024 року до 30 червня 2028 року, але не довше ніж до досягнення 23 років.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її матір ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. 29 травня 2006 року шлюб між ними розірвано. У свідоцтві про народження ОСОБА_2 у в графі «батько» записано ОСОБА_1 .

На теперішній час позивач досягла повноліття, проживає у гуртожитку та навчається з 30 серпня 2024 року на денному відділенні Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника. Навчання триватиме до 30 червня 2028 року.

Позивач перебуває на утриманні матері, яка самостійно здійснює витрати, пов`язані з її навчанням. Оскільки ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання, вона не має можливості заробляти на свої потреби самостійно, відтак потребує матеріальної допомоги з боку її батька відповідача у справі.

На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання на період навчання.

Рух справи у суді

Ухвалою судді від 06 грудня 2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також зазначеною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та від витребувано від Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України довідку про доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 03 січня 2025 року постановлено перейти з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду.

Позиція учасників справи

23 грудня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання. Свою позицію обґрунтовує тим, що він погоджується із наявністю обов`язку утримувати свою дитину, проте заперечує проти заявленого до стягнення розміру аліментів. Зазначає, що з 11 жовтня 2024 року він не працює, оскільки був звільнений з військової служби у зв`язку з виходом на пенсію, має хронічне захворювання, у зв`язку з чим потребує лікування, а також додає, що не має у власності особистого житла, автомобіля, паїв чи будь-якого іншого додаткового джерела доходу, крім пенсії. Також відповідач наразі перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, має іншу сім`ю та двох малолітніх дітей, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Крім того, відповідач здійснює витрати на навчання, розвиток здібностей та талантів дітей, що потребує суттєвих фінансових витрат. Також вважає стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі частини від заробітку (доходу) порушенням інтересів його інших двох малолітніх дітей, оскільки не буде дотримано однакового та належного утримання дітей від батька. Зазначає, що його батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є особами похилого віку, мають низький рівень доходу у виді пенсії, хворіють та відповідно потребують його матеріальної підтримки. Крім того, батько дружини ОСОБА_6 , також потребує матеріальної підтримки.

31 грудня 2024 року позивач подала до суду відповідь на відзив, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач не сплачував аліменти на її утриманні до 14 років, зараз вона перебуває на утриманні матері та без допомоги батька не матиме змоги отримати освіту та звертає увагу суду на законодавчо встановлений обов`язок батька утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача не покриють навіть витрати на її проживання, а стягнення аліментів у розмірі частини не порушить інтересів інших двох дітей відповідача та його батьків, на відміну від інтересів позивача.

09 січня 2025 року від відповідача заперечення на відповідь на відзив, зазначив, що він до досягнення позивачем 14 років не знав про своє батьківство відносно неї, а як тільки дізнався, то почав спілкуватися з нею та допомагати, при цьому сплачував аліменти на її утримання. Також, посилаючись на норми законодавства щодо максимального розміру відрахувань з доходу боржника у розмірі 50 % від доходу, зазначив, що враховуючи рівність прав його дітей на утримання кожна з його дочок має право на матеріальне утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. При вирішенні справи по суті просить суд врахувати викладені обставини.

Від позивача 22 січня 2025 року до суду надішли додаткові пояснення у справі, зазначила, що відповідачем не доведено того факту, що він не знав про батьківство відносно позивача до досягнення нею 14 років, також зазначила, що відповідач не підтвердив відповідними документами свого матеріального становища. Крім того, у зв`язку з тим, що на утримання інших двох дітей в примусовому порядку аліменти не стягуються, аргумент відповідача про перевищення максимального розміру відрахувань із доходу, тобто 50 %, не стосується цієї справи, відтак вимоги про стягнення аліментів у розмірі частини не порушують вимог законодавства та прав інших дітей.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд врахувати викладені у позовній заяві та відповіді на відзив аргументи.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що він не заперечує проти його обов`язку сплачувати аліменти і згоден їх сплачувати, проте вважає їх розмір у виді частки від доходу несправедливим, оскільки зараз він не працює, звільнений з військової служби у жовтні 2024 року, отримує пенсійне забезпечення в розмірі 21300,00 грн, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, які потребують його матеріальної допомоги, має захворювання, яке потребує проведення витрат лікування Крім того, зазначив, що по досягненню позивачем чотирнадцятирічного віку він дізнався, що є її батьком, своє батьківство визнав, матеріально її забезпечував, крім того, у них з донькою склалися гарні відносини. Також звернув увагу суду на своє обґрунтування розміру аліментів у виді 1/6 частини від заробітку доходу, посилаючись на положення законодавства про максимальний 50-відсотковий розмір відрахувань із доходу боржника, за наявності у нього трьох дітей розмір рівного утримання на кожного з них має складати 1/6 частину від його доходу. Таким чином, просив суд при прийнятті рішення врахувати наведені ним аргументи та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходу.

Представник відповідача, підтримуючи наведені відповідачем обґрунтування, просила суд позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходу, що буде співмірним та справедливим з огляду на обставини справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами заяви по суті справи, докази на їх підтвердження, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 лютого 2021 року Олександрійським місткрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 19.

Згідно з довідкою від 20 листопада 2024 року № 06-12/09-13/4410с, виданою Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, ОСОБА_2 навчається на економічному факультеті спеціальності 075 «Маркетинг» на 1 курсі денної контрактної форми навчання, передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2028 року.

Матеріалами справи підтверджено витрати, необхідні позивачу, зокрема, на найм житла у гуртожитку № 5 Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, що підтверджується (договір про найм житла № 14025 від 29 серпня 2024 року, копія квитанції № 00В0-М1ТЕ-ЕМН2-1Н7Н від 27 серпня 2024 року про сплату за проживання у гуртожитку) та оплату навчання (копія договору № 02859/06-12/0 від 30 серпня 2024 року, за яким позивач отримує освітні послуги від Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника на денній формі здобуття освіти за рахунок коштів фізичних осіб, копіями відповідних платіжних інструкцій).

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 04 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 06 грудня 2011 року) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 22 червня 2018 року), які проживають разом з відповідачем та його дружиною, згідно з довідкою начальника відділу ведення реєстру територіальної громади, адміністратора Управління дозвільно-погоджувальних процедур Олександрійської міської ради Кіровоградської області про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні №1867 від 10 жовтня 2024 року.

Крім того, матеріалами справи підтверджено здійснення відповідачем витрат на додаткові заняття своїх двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надання матеріальної допомоги матері відповідача у зв`язку з лікуванням, а також стану здоров`я відповідача, що має встановлений 16 серпня 2024 року діагноз - адгезивна хвороба серця.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 перебуває на обліку з 12 жовтня 2024 року як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Як вбачається із довідки № 703 від 24 грудня 2024 року, наданої до суду за ухвалою від 06 грудня 2024 року, військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України, грошове забезпечення ОСОБА_1 нараховувалось у період з 01 січня 2024 року до 11 жовтня 2024 року. Як встановлено в судовому засіданні відповідач звільнений з військової служби у жовтні 2024 року у зв`язку з виходом на пенсію.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наявних доказів, встановлених фактичних обставин справи, рівного обов`язку батьків з утримання дитини, розмір витрат позивача на забезпечення навчання, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення, суд керуючись принципом розумності та справедливості дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом зменшення розміру аліментів, заявлених позивачем, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 02 грудня 2024 року, до закінчення навчання 30 червня 2028 року, що не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача та буде необхідним і достатнім для забезпечення витрат позивача, і разом з тим співрозмірним з урахуванням майнового стану сторін.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 % ставки судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, встановленого ч. 2 ст. Закону України "Про судовий збір", у розмірі 387,58 грн (3028,00*0,4*64 %*50%).

Керуючись ст.ст.12,13,81,133,141, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з 02 грудня 2024 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2028 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 387 (триста вісімдесят сім) гривень 58 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя І.П.Шинкаренко