Провадження № 2-п/357/4/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення

13 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Кабули І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 у місті Біла Церква Київської області заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач фактично не проживала за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим він був не обізнаний про розгляд даної справи, а також не отримував копію судового рішення, постановленого за наслідками її розгляду.

Зазначив, що 04.09.2023 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської по справі №357/6021/23 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна, придбаного в період спільного перебування у шлюбі, зокрема щодо нерухомого майна - житлової трикімнатної квартири, загальною площею 71,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Тому, між відповідачем та позивачем було вирішено наступне: відповідач віддає позивачці свою частку в розмірі 50% власності у житловій трикімнатній квартирі, загальною площею 71,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, відповідач повністю звільняє відповідача від будь-яких виплат аліментів, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.07.2024 року №581. Узгодивши вищевказане, відповідач передав позивачці документи для переоформлення 50% його власності у житловій трикімнатній квартирі, загальною площею 71,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Утім, після отримання документів, позивач, не попередивши про це відповідача, подала до суду позов про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, заявник просив суд скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі та призначити справу до нового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.12.2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Цукурова В.П. (а.с.50).

У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником відповідача було подано заяву, у якій останній просив здійснювати розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі (а.с. 83-88). До цього суд двічі відкладав судові засідання з розгляду заяви про скасування заочного рішення, задовольняючи відповідні клопотання представника відповідача (а.с. 57-60, 71-72).

У судовому засіданні позивач та її представник заперечували проти доводів відповідача щодо перегляду заочного рішення, просили суд у задоволенні заяви відмовити. Пояснили, що дійсно між сторонами раніше існували наміри укласти договір про припинення права ОСОБА_1 на аліменти для їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 . Умовами укладення такого договору було набуття ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку трикімнатної квартири загальною площею 71,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Утім, сторони зрештою спільної згоди не дійшли та указаний договір так і не уклали. Окрім цього у серпні 2024 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до позивача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Серед позовних вимог, поміж іншого, ОСОБА_2 заявлено вимогу про поділ указаної квартири. Розгляд указаного позову здійснюється Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, справа №357/11184/24, рішення по ній на момент розгляду заяву про перегляд заочного рішення ухвалено не було. На підтвердження вказаної обставини судом приєднано до матеріалів справи копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви про поділ спільного майна подружжя (а.с. 99-100, 101-105).

Всебічно проаналізувавши обставини даної справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді, аргументи сторін, керуючись законом, суд дійшов до висновку про те, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

01.08.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. При цьому, в позовній заяві було зазначено наступну адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Згідно з відповіддю №807004 від 25.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Виходячи з одержаної з Єдиного державного демографічного реєстру інформації щодо адреси реєстрації відповідача та за вказаного в позовній заяві відомого місця проживання останнього, 26.09.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області поштовим відправленням було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви (а.с. 18).

У подальшому так само відповідачу було надіслано судові повістки, які, згідно з довідками підприємства поштового зв`язку було повернуто із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У призначені судові засідання по даній справі відповідач ОСОБА_2 /його представник не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

04.11.2024 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2024 року і до повноліття дитини, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 гривень судового збору (а.с. 30-31).

Куруючись правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 13.05.2024 року по справі №755/4829/23 суд виснував, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; пункт 57 рішення) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, §48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо їх, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасно наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача про поважність неявки останнього в судові засідання не знайшло свого підтвердження. Судом були вжиті всі заходи щодо належного його повідомлення про судові засідання по справі, проте останній в судове засідання не з`явився, свого представника не направив.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення заявник не наводить посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувалися судом при розгляді справи у зв`язку із його неявкою, яким би міг бути, зокрема, договір між сторонами договір про припинення права ОСОБА_1 на аліменти для їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 тощо.

Так, заявником надано до суду копію рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.07.2024 року №581 «Про деякі питання щодо захисту майнових та житлових прав дітей». Указаним рішенням, поряд з іншим, було надано дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укласти договір про припинення права на аліменти для дитини ОСОБА_3 , які стягуються батьками малолітнього, у зв`язку з набуттям ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку трикімнатної квартири загальною площею 71,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в якій малолітній зареєстрований (а.с. 44).

Утім, заявником не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту укладення між сторонами такого договору, дозвіл на що було надано указаним рішенням. Позивачка та її представник категорично заперечували факт укладення такого, або будь-якого іншого договору з відповідачем.

Разом з цим, заявником не було взято до уваги той факт, що копію указаного рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради вже було надано до суду позивачем у якості одного з додатків до позовної заяви (а.с. 9).

Оцінку даного документи вже було надано судом при ухваленні заочного рішення від 04.11.2024 року, про перегляд якого відповідачем подано заяву, що розглядається.

Окрім цього судом враховано, що у серпні 2024 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до позивача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Серед позовних вимог, поміж іншого, ОСОБА_2 заявлено вимогу про поділ указаної квартири (а.с. 99-100).

Розгляд указаного позову здійснюється Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, справа №357/11184/24, рішення по ній на момент розгляду заяву про перегляд заочного рішення ухвалено не було (а.с. 101-105).

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто повно, об`єктивно та всебічно у відсутності заявника.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Водночас суд бере до уваги той факт, що справа №357/10970/24, заочне рішення від 04.11.2024 року в якій просить переглянути відповідач, стосується стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а відтак стосується її інтересів.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стосовно клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі суд роз`яснює, що таке клопотання може бути предметом розгляду суду лише в ході розгляду справи. У той же час, дана справа вже розглянута, у ній судом ухвалено остаточне рішення. А тому, правових підстав для розгляду даного клопотання при розгляді заяви про перегляд заочного рішення немає.

Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, спрямованою на затягування виконання судового рішення, ухваленого в найкращих інтересах малолітньої дитини, а тому - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В. П. Цукуров