Справа № 548/36/25
Провадження № 2/548/188/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

при секретарі судових засідань - Безносик Д. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорола в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Третяк Катерина Павлівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позиції позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник позивача - адвокат Третяк К.П., діючи в інтересах свого довірителя, звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позову зазначила, що 11.02.20212 між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач прохає суд розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 11.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 64, стягнути із відповідачки понесені ним судові витрати.

10.01.2025 у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка ОСОБА_2 надала до канцелярії суду 12.02.2025 відзив на позов, у якому зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

У позовній заяві представник позивача просив суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач чи його представник до суду не подавали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З наданих суду доказів встановлено, що 11 лютого 2012 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 64, було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'' передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі ''Фернандес Мартінес проти Іспанії'' від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Cпільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.

З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отож, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти цього не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх неповнолітніх дітей.

Зважаючи на зазначене, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивач прохав стягнути із відповідачки понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого у сумі 1211,20 грн на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 27.12.2024 та витрат на професійну правову (правничу) допомогу адвоката Третяк К.П. в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так як заява про визнання позову подана відповідачкою до початку розгляду справи по суті, з неї на користь позивача підлягають стягненню 50% вартості сплаченого ним судового збору, що складає 605,60 грн.

Іншу частину судового збору - 50% - слід повернути відповідачу з державного бюджету.

Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних із отриманням позивачем професійної правової (правничої) допомоги адвоката Третяк К.П., суд доходить висновку про таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 27/12/24 від 27.12.2024, укладеного між адвокатом Третяк К.П. та позивачем ОСОБА_1 ; копію акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (виконаних робіт) від 30.12.2024, згідно з яким адвокатом надано послуги з: вивчення документів, надання консультації - 800,00 грн, складання та подання до суду цивільного позову про розірвання шлюбу - 1200,00 грн, всього 2000,00 грн; копії додатку до вказаного договору від 27.12.2024; копії квитанції № 1 від 30.12.2024, копії свідоцтва адвоката Третяк К.П. про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.04.2018.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, їх вартість та обсяг.

Клопотання про неспівмірність таких витрат відповідачкою не надано, їх розмір не заперечувався. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн та стягнення їх із відповідачки на його користь.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Третяк Катерина Павлівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 11 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 64, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп та 2000 (дві тисячі) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50% судового збору, а саме 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп, які сплачено ним 27.12.2024 за платіжною інструкцією № 0.0.1 в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Третяк Катерина Павлівна, адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2139 від 18.04.2018.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий