Провадження №2-п/522/27/25
УХВАЛА

06 лютого 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2024 року у справі №522/16069/24,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням суду від 17 грудня 2024 року позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 21.02.2022 року №2967241 у розмірі 51 839,60 гривень; за договором про надання споживчого кредиту від 10.11.2021 року №2501654-305 у розмірі 12 099,81 гривень; суму сплаченого судового збору у розмірі 2 604,08 гривень.

20 січня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2024 року у справі №522/16069/24, у якій заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2024 року у справі №522/16069/24, а справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року заяву прийнято до розгляду. Засідання по справі призначено на 06 лютого 2025 року.

Копія заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2024 року у справі №522/16069/24 доставлена до електронного кабінету ТОВ «ФК «ЄАПБ» 01.02.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Повістка на 06 лютого року була доставлена до електронного кабінету ТОВ «ФК «ЄАПБ» 01.02.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

06 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича про розгляд справи без участі.

У судове засідання, призначене на 06 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

У зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд заяви про перегляд заочного рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Заява про перегляд заочного рішення мотивована тим, що відповідачка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначено, що «Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дотримання судами процесуального законодавства при перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя та забезпечення сторонам доступу до правосуддя.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року по справі № 214/5505/16, за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої з пропуском установленого процесуальним законом строку, суд першої інстанції може прийняти лише одне з передбачених у ч. 3 статті 287 ЦПК рішень, а саме залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 23.09.2024 року №799435, місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с.64).

Судом встановлено, що ухвала суду від 23 вересня 2024 року про відкриття провадження була направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 листом із рекомендованим повідомленням про вручення, що підтверджується супровідним листом із проставленою на ньому відмітки уповноваженою особою суду, що здійснює поштові відправлення (а.с.68).

До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №06 002 908 935 90, із відміткою про те, що ОСОБА_1 особисто отримала зазначене поштове відправлення 01.10.2024 року (а.с.122).

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення

Враховуючи те, що ОСОБА_1 особисто отримала лист із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про те, що судом відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та була обізнана з тим, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та строками для подання відзиву.

Проте, у встановлений ухвалою суду строк відзив не подала, будь-яких інших заяв або клопотань по суті справи не подавала.

У заяві про скасування заочного рішення заявниця посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували надання відповідачеві грошових коштів (виписок, первинних бухгалтерських документів.

Посилання на те, що виключно виписка по рахунку може слугувати доказом у справі про стягнення кредитної заборгованості не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

В той же час, кредитор - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, а тому, не може надати виписку по картковому рахунку, проте, в праві надати будь-який інший доказ, який би підтверджував факт надання кредитних коштів.

Факт виконання АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 10.11.2021 року №2501654-305 підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 10.11.2021 року по 28.02.2024 років (а.с.84).

За таких обставин, посилання відповідачки на те, що матеріали справи не містять доказів перерахування кредитних коштів не заслуговують на увагу.

У заяві про скасування заочного рішення відповідач посилається на те, що кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» здійснено неправомірне нарахування комісії за договором про надання споживчого кредиту від 10.11.2021 року №2501654-305.

Проте, у рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2024 року у справі №522/16069/24 встановлено, що комісія за обслуговування кредиту нарахована позичальником неправомірно, в супереч Закону України «Про споживче кредитування» та Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та це в подальшому було враховано судом під час розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Тому, враховуючи факт того, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, беручи до уваги факт того, що відповідачем не було подано докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд доходить до висновку про те, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 274, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2024 року у справі №522/16069/24 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 лютого 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.