УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа №947/18075/24

провадження № 61-17427ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галини Петрівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Наталії Миколаївни

про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г. П., приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Н. М. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її

в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків,

а саме запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн за оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 липня

2024 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 26 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявникові (провадження № 61-15760ск24).

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 06 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

У січні 2025 року на офіційну електронну адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. від участі

у розгляді справи.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня

2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді повернуто заявникові без розгляду.

14 лютого 2025 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку, повторно звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи.

Підставами для відводу ОСОБА_1 зазначає, що засобами поштового зв`язку отримала копію ухвали Верховного Суду від 06 січня 2025 року про залишення її касаційної скарги без руху, яка неналежно завірена. Вказує, що на кожній сторінці як копії ухвали Верховного Суду, так і супровідного листа Верховного Суду відсутні штрих-коди та печатки канцелярії суду, а також підпис судді, що свідчить про неналежне оформлення копії судового рішення

Крім того, як підставу відводу зазначає, що залишаючи її касаційну скаргу без руху, суддя помилково не взяв до уваги, що вона звільнена від обов`язку сплати судового збору, оскільки відповідачами порушені її права як споживача нотаріальної послуги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1

до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г. П., приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Н. М.

про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для розгляду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Лідовцю Р. А.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Заявник посилається на пункти 3), 5) цієї норми процесуального права.

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд не знаходить підстав стверджувати, що суддя Луспеник Д. Д. виявив особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Заява Марковської Т. О. про відвід судді не містить підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, а викладені у ній доводи є надуманими й ґрунтуються виключно на припущеннях. Зміст заяви не свідчить про наявність підстав, передбачених пунктом 3), 5) частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з покладеним на неї процесуальним обов`язком зі сплати судового збору, тобто з процесуальним рішеннями судді в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, а також містить доводи щодо неналежного оформлення копії судового рішення.

Наведені заявником доводи по суті зводяться до помилкового тлумачення норм процесуального права та не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Луспеника Д. Д.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (стаття 6 Конвенції).

Ураховуючи викладене, оскільки судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України для відводу судді Луспеника Д. Д., тому у задоволенні заяви І ОСОБА_1 про відвід судді Луспеника Д. Д. слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галини Петрівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Наталії Миколаївни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, витребування заповіту та номеру спадкової справи, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець