Провадження № 2/686/141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності. Просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на ? частку квартири АДРЕСА_1 шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ? вартості вказаної вище квартири в сумі 235194 гривень 00 копійок.

На обґрунтування свого позову вказала, що з 29 січня 2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2021 року по справі №686/31615/20 шлюбні відносини між ними припинені. На дату подання даного позову до суду, відповідач має іншу сім`ю.

За час перебування в шлюбних відносинах з відповідачем, ними за рахунок спільних коштів була набута у власність квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав 36527736, виданим Хмельницьким БТІ від 03.12.2012 року.

На початку серпня місяця поточного року вона звернулась до відповідача з проханням вирішення питання щодо розподілу набутого ними за час зареєстрованого шлюбу майна шляхом надання дозволу їй на проживання та користування спільною квартирою або шляхом компенсації їй половини вартості квартири. Відповідач в грубій формі їй відповів що вирішувати з нею будь-які питання не бажає та в квартиру не пустив. На сьогоднішній день він проживає в даній квартирі разом з новою сім`єю.

На підтвердження даних обставин просить долучити до матеріалів справи відповідь на її звернення до ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області №18288 від 03.08.2023 року та від 17.08.2023 року. Працівниками даної установи їй було рекомендовано для врегулювання свого питання звертатись до суду з даним позовом.

У відповідності до висновку судового експерта Власюка В.В. №1130/024 від 05.07.2024 року, вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 становить 235 194,00 грн.

В зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, відсутністю можливості отримати дублікат (звернення має бути обох співвласників) вона позбавлена можливості і зареєструвати за собою право власності на дану частку квартири реєстраційній службі. Навмисно і не звертається з даним питанням до реєстраційної служби і відповідач, що підтверджується Інформацією з ДРРПНМ від 01.11.2023 року № 352674232 .

Від шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу син залишився на її утриманні, коштів на його утримання не вистачає, що змусило її звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів та змушує сьогодні її звертатись до суду з даним позовом.

Вони з сином зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади, хоча фактично вимушені проживати в іншому місці. Дана квартира також є єдиним житлом яке перебуває у її власності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив, в якому вказав, що він повністю не визнає заявлені позовні вимоги, з огляду на те, що предметом позовних вимог є вимога про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , шляхом стягнення з нього, ОСОБА_4 , на користь позивача ОСОБА_6 вартості 1/2 частки вказаної вище квартири. Звертаючись в суд з позовом, до нього по даній справі, ОСОБА_3 зазначила, що вона з ним, не може дійти згоди щодо користування спільною квартирою, поділ квартири є неможливим, а тому найбільш оптимальним способом вирішення питання про розподіл цієї квартири, вона вважає припинення її частки у праві спільної часткової власності з одночасним стягнення з нього грошової компенсації вартості частки позивачки. Однак, він заперечую проти заявлених позовних вимог з наступних підстав. Так дійсно, як зазначено у позовній заяві за час перебування в шлюбних відносинах вони разом з позивачкою під час перебування у шлюбі набули в порядку приватизації державного житлового фонду спільну квартиру - по 1/2 частці кожен, що підтверджується свідоцтвом про право власності та на квартиру та витягом про державну реєстрацію права власності за рахунок спільних коштів була набута у власність квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 17,30 кв. У позовній заяві ОСОБА_3 просить суд припинити її право власності на 1/2 частину у даній квартирі праві та відповідно стягнути з нього грошову компенсацію у розмірі половини вартості квартири. Однак, вона не маю фінансової можливості сплатити позивачці грошову компенсацію 1/2 вартості спільної квартири та це для нього створить надмірний тягар з огляду на наступне. Минулого року у нього різко погіршився стан здоров`я, у нього було виявлено злоякісну пухлину, та діагностоване важке онкозахворювання - лімфаденопатію пахвинних лімфовузлів зліва (рак шкіри). У зв`язку з цим, він раніше та на даний час несе чималі витрати на дороговартісне лікування. З 28.06.2023по 07.07.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні в ПП «Подільська приватна хірургічна клініка професора Суходолі», де його було прооперовано. Тобто, великі витрати на лікування призвели до погіршення мого матеріального становища, адже окрім фінансової допомоги зі сторони його рідних та близьких, він також змушений позичати грошові кошти, брати їх у кредит в банку. На даний час розмір моєї заробітної плати є невеликим та становить 15 000 грн. грн. щомісячно, докази чого будуть надані суду в ході проведення підготовчого судового засідання. Інших доходи чи майно, яке б приносило доходи, у нього відсутнє. Крім того, із його заробітної плати відраховуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , на даний час в середньому 3000-4000 грн. щомісячно. Даний факт підтверджується довідкою-розрахунком виконавчої служби № 103957 від 01.12.2023 року. Заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. Спільна квартира є єдиним його житлом, у якому на даний час проживає разом зі своєю теперішньою дружиною. А іншого нерухомого майна в нього у власності не має, що підтверджується актуальними відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 29 січня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровали шлюб.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року по справі №686/31615/20 вказаний шлюб розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 з сином зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади, хоча фактично проживають в іншому місці. У спірній квартирі проживає ОСОБА_4 та його дружина, що визнається сторонами по справі.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав 36527736, виданим Хмельницьким БТІ від 03.12.2012 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , є власниками по ? частині квартири АДРЕСА_1 , підстави виникнення права власності: свідоцтво про право власності ( НОМЕР_1 від 03.12.2012) Товариство з додатковою відповідальністю «Хмельницький завод будівельних матеріалів» (розпорядження №136 від 25.11.2012 року).

Згідно технічного паспорту на квартиру

АДРЕСА_1 - квартира складається з 1 кімнати площею 17,3 кв.м.

Відповідно до довідки ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, про результати перевірки за зверненням гр. ОСОБА_3 зареєстрованого в ЄО від 03.08.2023 №18288. 03.08.2023 року до ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява ОСОБА_3 , яка просить прийняти міри до її колишнього чоловіка гр.. ОСОБА_4 , який перешкоджає їй у доступі до спільно нажити майна під час шлюбу, а саме квартира за адресою АДРЕСА_3 . В ході проведення перевірки було опитано ОСОБА_4 , проживаючого АДРЕСА_3 , який повідомив, що з гр.. ОСОБА_3 розлучений та не проживає близько 2,5 роки, наразі перебуває у шлюбі з іншою жінкою. 03.08.2023 року гр.. ОСОБА_3 приїхала за місцем проживання ОСОБА_7 та вказала, що має бажання проживати у квартирі за адресою АДРЕСА_3 , але гр.. ОСОБА_4 повідомив, що після розірвання шлюбу ні він ні його колишня дружина не зверталися до суду для вирішення питання про розподіл нажитого майна під час шлюбу, тому вказав гр.. гр.. ОСОБА_3 , що вище вказане питання буде з нею вирішувати у судовому порядку за відповідним цивільним позовом. На підтвердження даних обставин просить долучити до матеріалів справи відповідь на її звернення до ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області №18288 від 03.08.2023 року та від 17.08.2023 року. Працівниками даної установи їй було рекомендовано для врегулювання свого питання звертатись до суду з даним позовом.

У відповідності до висновку судового експерта Власюка В.В. №1130/024 від 05.07.2024 року, вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 становить 235 194,00 грн.

Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

П.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року визначено, що вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя

вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 4,5 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Оскільки позивачка не претендує на те, щоби квартиру залишити собі, припинивши право відповідача на частку у праві спільної сумісної власності з компенсацією йому за цю частку тому необхідності попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду нремає. Вона навпаки дала згоду на те, щоб отримати грошову компенсацію за її частку у праві спільної сумісної власності на квартиру від відповідача. Спільно проживати у вказаній однокімнатній квартирі вона з малолітнім сином та відповідач з дружиною, вони не можуть, а тому суд вважає, що слід припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на ? частку квартири АДРЕСА_1 шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ? вартості вказаної вище квартири в сумі 235194 гривень 00 копійок. При цьому суд вважає, що стягнення компенсації є ефективним способом захисту порушеного права позивача та не буде надмірним тягарям для відповідача з такої виплати. Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.

Так, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року справа № 209/3085/20: «Велика Палата Верховного Суду вище виснувала, що частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення відповідачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач. Якщо за позовом одного із подружжя (який відмовляється від його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ на користь відповідача - іншого із подружжя - та просить стягнути відповідну грошову компенсацію за таку частку) суд визначить кожному з подружжя ідеальні частки у цьому майні, бо відповідач не погодився на присудження грошової компенсації позивачеві та не вніс відповідну суму на депозитний рахунок, таке судове рішення не буде ефективним для захисту прав та інтересів позивача як співвласника. Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам першій і сьомій статті 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вище констатувала помилковість висновку апеляційного суду про те, що стягнення на користь позивачки компенсації за її частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя становитиме для відповідача надмірний тягар. У спірних правовідносинах відповідач не втрачає права власності на неподільну річ, а стає її одноосібним власником. Тому можлива відсутність у нього коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві не є ознакою надмірності тягаря з такої виплати».

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8000 гривень витрат за проведення експертизи та 2351 гривню 90 копійок сплоченого судового збору.

Керуючись ст. ст..319, 321, 392, 370 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12, 76, 77, 81, 141, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на ? частку квартири АДРЕСА_1 шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ? вартості вказаної вище квартири в сумі 235194 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8000 гривень витрат за проведення експертизи та 2351 гривню 90 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 04.02.2025 року.

Суддя: