Справа № 155/1753/24
Провадження № 2/931/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС" про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

в с т а н о в и в :

17.10.2024 року ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ТАС», у якому просить стягнути з ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 8190,58 гривень та судові витрати у розмірі 3028 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Рошен-Волинь» було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 3015/249/005884.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 .

12.10.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10200 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована АТ «СГ «ТАС» за полісом № АТ1778578, то остання відшкодувала ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 2009,42 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 8190,58 грн., що на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити повністю, проти заочного рішення не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 04.11.2024 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 13.02.2025 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги не визнає. Відзив на позов до суду не подавав.

Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 13.12.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Рошен-Волинь» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3015/249/005884, предметом якого договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13-15).

12.10.2022 року о 16:05 год. ОСОБА_1 на автодорозі с.Козлів - с. Заячиці АТ-03-11 162 км, керував автомобілем марки "Renault Megane", д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки "CITROEN Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджено постановою Локачинського районного суду Волинської області № 931/520/22 від 08.12.2022, що набрала законної сили 20.12.2022 року (а.с. 16, 17).

З акту огляду транспортного засобу від 14.10.2022 вбачається, що автомобіль марки «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Рошен-Волинь», має механічні пошкодження, а саме: заднього бампера, підсилювача заднього бампера, що потребують заміни (а.с. 18, 19).

ТОВ «Автоплюс А» складено рахунок на оплату № 183 від 28.10.2022 року, згідно з яким сума до оплати за вказані запчастини становить 10200 грн (а.с.20).

Відповідно до страхового акту № 118124/1 подію визнано страховим випадком, а збитки, яких зазнав страхувальник, підлягають відшкодуванню в сумі 10200 грн., одержувач страхового відшкодування - ТОВ «Автоплюс А». Страхове відшкодування виплачено у вказаній сумі, що підтверджується платіжною інструкцією №25322 від 02.11.2022 (а.с.22, 23).

Оскільки винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом АТ № 001778578, діючим станом на 12.10.2022, ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування.

АТ «СГ «ТАС» за мінусом коефіцієнту зносу замінених складових, франшизи здійснено виплату страхового відшкодування за полісом АТ № 001778578 в розмірі 2009,42 грн (а.с.27).

З огляду на те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 10200 грн, при цьому полісом АТ № 001778578 покрито частину шкоди на суму 2009,42 грн, залишок шкоди складає 8190,58 грн. (10200 грн - 2009,42 грн).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.

Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).

Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме: страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.

Будь яких доказів в обгрунтування заперечень проти позову відповідачем суду надано не було.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

Враховуючи наведене, відповідач ОСОБА_1 повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 8190,58 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Однак, згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Частиною шостою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 05.06.2024, довідкою до акту огляду МСЕК серії12 ААГ №867565 (а.с.59,60), а отже звільнений від сплати судового збору, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн, необхідно йому компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 77, 81, 141, 223, ч.2 ст. 247, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 980, 993, 1188, 1194 ЦК України, ст. 4, 27 Закону України «Про страхування», суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 8190 (вісім тисяч сто дев`яносто) гривень 58 копійок майнової шкоди в порядку суброгації.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС", адреса: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 16, .

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба