Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4349/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

20 січня 2025 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

за участі секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої адвокат Прядка Віталій Михайлович, до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Прядка В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просив зняти арешт із нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7415343, зареєстрований 19.06.2008 року реєстратором Перша черкаська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 479035 від 17.06.2008 року Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, а саме з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ; стягнути з Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу.

У подальшому, позивачем до суду подано клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем та залучення третьої особи, у додатках до якого додано позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої адвокат Прядка Віталій Михайлович, до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та зняття арешту з майна у новій редакції від 13.09.2024.

Позовні вимоги в редакції від 13.09.2024 обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 19.03.1993 року квартира АДРЕСА_2 , належала у рівних частиках наступним співвласникам: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Мати позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, за життя нею на ім`я позивача було складено заповіт. Так, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі під № 1-516 від 26.04.2014, прийняла у власність 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій. Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , яким за життя було складено заповіт від 21.02.2013, зареєстрованого у реєстрі за № 1- 171 та відповідно до якого він заповів належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 . Таким чином, наразі позивач є власником 1/4 частки вищевказаної квартири на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 19.03.1993, 1/4 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі під № 1-516 від 26.04.2014 (після смерті матері) та має намір прийняти 1/4 частку квартири належну її померлому батьку (яким за життя на ім`я позивача складено заповіт), всього 2/4+1/4 (після смерті батька) = 3/4 частини квартири.

У процесі прийняття спадщини після померлого, позивач дізналась, що на всю квартиру було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 19.06.2008 о 12:51:08 за № 7415343 реєстратором Перша черкаська державна нотаріальна контора на підставі постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ АА 479035 від 17.06.2008 року, якою накладено арешт на майно: квартира, невизначена частка, адреса: АДРЕСА_1 .

З вищевказаної Інформації також вбачається, що власником квартири, на яку накладено арешт зазначений відповідач - ОСОБА_2 . Тобто, обтяженню підлягало майно саме ОСОБА_2 , який був боржником у виконавчому провадженні, у межах якого було винесено постанову АА № 479035 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. Проте, при накладенні арешту не враховано що відповідач володіє тільки 1/4 частиною, а не усією квартирою. Внаслідок чого арешт помилково накладений на частки інших співвласників, зокрема 1/4 частки ОСОБА_3 , яку позивач має намір успадкувати. Під арешт помилково підпадають і 2/4 частини квартири, які наразі є власністю позивача. Таким чином, на 3/4 частини квартири накладено арешт помилково.

З метою досудового врегулювання даного питання, представник позивача 02.11.2023 року звернувся до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з адвокатським запитом № 120/23, в якому просив: надати можливість ознайомитись з постановою АА 479035 від 17.06.2008 Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, якою було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 та зробити фотокопії; надати (надіслати) постанову АА 479035 від 17.06.2008 Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, якою було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ; скасувати арешт нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 , накладений 19.06.2008 на підставі постанови АА 479035 від 17.06.2008 Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ; надати копію журналу вхідної кореспонденції надходжень постанови на реєстрацію до Єдиного державного реєстру щодо постанови АА 479035 від 17.06.2008 року Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ.

Листом № 35850/35856/26.21-47/141666 від 15.11.2023 Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що згідно автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадження № 32956448 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , однак виконавчі провадження завершені до 2018 року. Згідно п.1.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, виконавчі провадження, які завершені до 2019 року включно та виконавчі провадження про стягнення у справах про адміністративні правопорушення, які завершені до 2021 року включно, станом на 15.11.2023 знищені. Також, під час розгляду було встановлено, що на майно ОСОБА_2 накладено арешт постановою АА 479035 та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати в межах виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо.

Після спливу шестимісячного строку з моменту смерті батька, позивач звернулась із завою до Другої Черкаської державної нотаріальної контори, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначені арешти на нерухоме майно згідно, зокрема: постанови, серія та номер АА 479035, виданої 17.06.2008 Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ, держ.вик. ОСОБА_5 , вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 7415343, зареєстровано: 19.06.2008 року реєстратором: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, додаткові дані: заборона 374. Внаслідок вищевикладеного нотаріус повідомила, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з наявністю арештів на спадкове майно, що належить ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що на час звернення позивача з позовом до суду наявність арешту (обтяження), накладеного на вказане спірне майно, порушує її право на оформлення спадщини, обґрунтованих законних підстав для збереження (продовження) цієї заборони не вбачається, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, у зв`язку із чим позивач і вимушена звернутись до суду.

З огляду на викладене, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зняти арешт із нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7415343, зареєстрований 19.06.2008 реєстратором Перша черкаська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 479035 від 17.06.2008 року Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ, а саме з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстрована за ОСОБА_1 ; стягнути з Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 05.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Представником Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.С. до суду подано відзив на позовну заяву, сформований у системі «Електронний суд», у якому просить відмовити у задоволенні позов у повному обсязі. Вказує, що під час розгляду було встановлено, що на майно ОСОБА_2 накладено арешт постановою серії АА479035 та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо. На виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадження № 32956448 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , однак виконавчі провадження завершені до 2020 року. Згідно п. 1.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, виконавчі провадження, які завершені до 2020 року включно та виконавчі провадження про стягнення у справах про адміністративні правопорушення, які завершені до 2022 року включно, станом на 20.08.2024 знищені.

Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження до складу зведеного провадження № 32956448 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , входять виконавчі провадження №№ 29441122, 29538912, 29445199, 33003954, 29538921, 29538650, 29439597, 29440011, 41269304, за якими станом на 20.08.2024 відсутні підтверджуючі дані про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Виконавче провадження № 29441122 з виконання виконавчого листа № 2-3206, виданого 28.07.2008 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Черкасигаз» боргу в сумі 1093,74 грн., завершене 12.08.2016 згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29538912 з виконання наказу № 02/330 виданого 12.03.2008 Господарським судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «РБ Аваль» боргу у сумі 17697,81 грн., завершене 12.08.2016 з згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29445199 з виконання виконавчого листа № 2-1001, виданого 31.07.2008 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Експрес Банк» боргу в сумі 7785,97 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 33003954 з виконання виконавчого листа № 2-4802 виданого 19.03.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська аграрно-страхова компанія» боргу в сумі 314,49 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29538921 з виконання виконавчого листа № 2-5897 виданого 07.02.2008 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Промінвестбанк» боргу у сумі 9766,93 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»(відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29538650 з виконання виконавчого листа № 2-319 виданого 28.02.2008 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Експрес-банк» борг в сумі 10176,08 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29439597 з виконання виконавчого листа № 2-247, виданого 15.04.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на корсить ЧФ ТОВ КБ «Західінкомбанк» борг в сумі 8694,67 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 29440011 з виконання виконавчого листа № 2-1124, виданого 21.09.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Сведбанк» борг в сумі 21195,48 грн., 12.08.2016 завершене згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Виконавче провадження № 41269304 з виконання виконавчого листа № 2-5510/2007 виданий 06.02.2008 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» борг у сумі 120 298,89 грн., 28.03.2017 завершене згідно п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» однак у автоматизованій системі виконавчого провадження, відсутні відомості про сплату виконавчого збору. Звертають увагу, що

законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано.

Позивачем не додано до позовної заяви постанову серії АА479035, щоб ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт. До Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано підтвердження сплати боргів, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадженням № 32956448. Крім того, зазначено, що позивачу неодноразово роз`яснювалося, що у спірних правовідносинах відсутні обставини, визначені частиною 4 статті 59 Закону № 1404-VIII, за яких виконавцем самостійно може бути знятий арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву у редакції від 13.09.2024 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, указаних в ній у строк, що не може перевищувати п`яти днів з дня її отримання.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 20.11.2024, задоволено клопотання сторони позивача про заміну неналежного відповідача на належного - ОСОБА_2 та залучення до розгляду у справі у якості третьої особи - Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Прядка В.М. не з`явилися, до початку розгляду справи до суду адвокатом подано клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, до початку подано заяву від 27.12.2024, у якій просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи думку сторони позивача та Другого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.03.1993, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.10.2013 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , у віці 64 роки, про що складено відповідний актовий запис № 2612.

Крім того, згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 06.01.1977, позивачка є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.04.2014, зареєстрованого в реєстрі під № 1-516, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеного у заповіті від 21.02.2013, зареєстрованого за № 1-172 є її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20994258 від 26.04.2014 вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-516 від 26.04.2014 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13.10.2023. За життя ним було складено заповіт від 21.02.2013, зареєстрованого у реєстрі за № 1- 171, згідно якого він заповідав належну йому частку квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74455127 від 24.10.2023 Другою черкаською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 352/2023, зареєстровану у спадковому реєстрі за № 71446181, проте до цього часу свідоцтво про право на спадщину не видано.

Так, нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. 25.04.2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до Другої черкаської державної нотаріальної контори, у якій просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 1/4 (одну четверту) частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , що залишилася після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявні арешти на нерухоме майно, внаслідок чого ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 указаної квартири до зняття арештів.

При цьому, в обґрунтування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , нотаріусом зазначено, що відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.17 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арештів.

Дійсно, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 375919028 від 25.04.2024 у Державному реєстрі речових прав містяться записи про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_2 , зокрема реєстраційний номер обтяження № 7415343, зареєстрований 19.06.2008 Першою черкаською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 479035, виданої 17.06.2008 року державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Ткаченко М.О., тип обтяження: арешт нерухомого майна.

Крім того, з метою з`ясування причин накладення арешту, адвокатом Прядкою В.М. 27.10.2023 був надісланий адвокатський запит до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Листом № 35850/35856/26.21-47/141666 від 15.11.2023 Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадження № 32956448 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , однак виконавчі провадження завершені до 2018 року. Згідно п.1.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, виконавчі провадження, які завершені до 2019 року включно та виконавчі провадження про стягнення у справах про адміністративні правопорушення, які завершені до 2021 року включно, станом на 15.11.2023 знищені. Також, під час розгляду було встановлено, що на майно ОСОБА_2 накладено арешт постановою АА 479035 та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати в межах виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо.

Тобто арешт на указану квартиру в цілому було накладено у межах зведеного виконавчого провадження № 32956448, боржником у якому був ОСОБА_2 - лише один із співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поданому відзиві від 20.08.2024 підтвердив, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження до складу указаного вище зведеного виконавчого провадження № 32956448 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , входять виконавчі провадження: № 29441122, 29538912, 29445199, 33003954, 29538921, 29538650, 29439597, 29440011, 41269304, які завершені згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) та повернуті стягувачеві, про що додано копії відповідних постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві. При цьому, у перелічених виконавчих провадженнях, у тому числі зведеному, станом на 20.08.2024 відсутні підтверджуючі дані про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження,

Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Положеннями статті 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Такої ж позиції дотримався також Верховний Суд у постанові у справі № 725/3352/23 від 06.05.2024.

Відповідно до статті 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 4 статті 59 вказаного Закону передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно положень частини 2, 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка ОСОБА_1 як співвласник квартири АДРЕСА_2 та співвласник ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та заповідав 1/4 частину указаної квартири дочці ОСОБА_1 , були боржниками у будь-яких виконавчих провадженнях.

На час звернення з позовною заявою до суду, наявність арешту на майно спадкодавця позбавляє позивача вільно розпоряджатися спадковим майном та отримати свідоцтво про право на спадщину, підстав для продовження обтяження на частину майна, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та розпоряджатися належною часткою квартири позивачці ОСОБА_1 суд не вбачає.

Таким чином, право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а саме з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який заповідав цю частину ОСОБА_1 ; з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.03.1993; з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-516 від 26.04.2014, реєстраційний номер обтяження 7415343, зареєстрований 19.06.2008 реєстратором Перша черкаська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 479035 від 17.06.2008 року Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ.

Що стосується позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає таку вимогу передчасною, оскільки як вбачається з постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 указаної квартири до зняття арештів, що узгоджується з п. 4.17 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України..

Щодо стягнення з Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу, суд звертає увагу, що указаний відділ ДВС під час розгляду справи за клопотанням представника позивача був залучений до участі у цій справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог і не несе відповідальності за даним позовом ОСОБА_1 , а є лише органом примусового виконання судових рішень та здійснення виконавчих дій під час такого виконання (у тому числі накладення арештів на майно боржника).

Враховуючи указане, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесених нею витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 274, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої адвокат Прядка Віталій Михайлович, до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт із 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який заповідав цю частину ОСОБА_1 ; з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.03.1993; з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-516 від 26.04.2014, реєстраційний номер обтяження 7415343, зареєстрований 19.06.2008 Першою черкаською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ АА 479035 від 17.06.2008.

У решті позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька