РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Столітнього Михайла Миколайовича, який діє. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Столітній М.М. який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (надалі ТОВ «Фінтраст Україна») через систему «Електронний суд» звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість у розмірі 54103,50 грн, а також 2422,40 грн судових витрат та 10000 грн витрат на правову допомогу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позов обґрунтовано тим, що 14.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6861003 про надання споживчого кредиту на суму 15000 грн, строком на 360 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Укладаючи кредитний договір, сторони погодили нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99 % в день та застосування у межах строку кредиту. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредитних коштів не виконав. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 41566,50 грн, яка складається з суми кредиту 15000 грн та суми процентів за користування кредитом 56566,50 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена і складається з суми тіла кредиту 15000 грн, нарахованих процентів в сумі 26566,50 грн за 318 дні та нарахованих процентів позивачем за 42 днів в сумі 12537 грн, а всього в сумі 54103,50 грн.

У відповіді на відзив, представник позивача наполягає на задоволені позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що на підтвердження укладання договору з ТОВ «Авентус Україна», позивачем було надано електронний доках в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «С8401», який відповідно до вимог чинного законодавства було власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч. 6, 8 ст 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платежі оплату процентів на рахунок кредитора. А тому жодний сумнівів в тому, що 174.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір № 686103 про надання споживчого кредиту не виникає. Також, щодо перерахування коштів зазначає, що переказ коштів, виданих у рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську карту № НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Дані кошти відповідачу перераховувались за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору. У пері од з 14.07.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 3582 грн, які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами. Позивачем нараховано проценти за 42 календарних днів (з 27.05.2024 по 07.07.2024) в межах строку договору. У даному випадку сторонами погоджено у належній формі строк кредитування та нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. На підставі викладеного в позовній заяві та відповіді на відзив просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

07.10.2024 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Драпак Д.А. через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважає безпідставними і необгрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимов повністю. Свою позицію мотивує тим, що позивачем не доведено і матеріалами справи не підтверджено отримання відповідачем цифрового підпису і підписання спірних договорів, ознайомлення з правилами про надання споживчих кредитів, не надано укладання договору шляхом обміну електронними повідомленнями, що є порушення вимог ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». А тому вважає, що покладені в основу позову обставини, не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами. Крім того вважає, що виписка по рахунку є неналежним доказом щодо наявності заборгованості відповідача та матеріали справи не містять виписки з банківського рахунка первісного кредитора, яка б підтверджувала списання грошових коштів на рахунок відповідача. Вважає, що сам по собі розрахунок заборгованості не підтверджує здійснення фінансових операцій. Також, зазначає, що розрахунок заборгованості не дозволяє ідентифікувати до якого різновиду відсотків віднесено нараховані суми заборгованості в розмірі 26566,60. Розрахунку заборгованості за процентами за 42 календарні дні в розмірі 12537 грн не додано взагалі. Вважає, що нараховані позивачем суми відсотків не відповідають вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів тому, що така заборгованість перевищує більше ніж у двічі розмір боргу. Саме тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати за правничу допомогу в сумі 10000 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.

18.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суду від задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представник за довіреністю ТОВ «Фінтраст Україна» Столітній М.М. одночасно з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав повністю, надавши усі необхідні докази.

Як вбачається з довідки про доставку електронного документу представник позивача отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 18.09.2024.

Відповідно до позовної заяви та відомостей Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 91).

Копію позовної заяви позивачем було направлено відповідачу поштовим зв`язком Укрпошта 26.08.2024, про що засвідчує поштова квитанція № 9937 та список № 27.05.2024-1 (а.с.47-49).

ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання судом направлялись ухвала про відкриття провадження у справі.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав особисто надіслану судом копію ухвали про відкриття провадження 01.10.2024 (а.с. 108).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

26.09.2024 надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Драпака Д.А. про вступ в справу в якості представника та надання доступу до електронної справи через систему «Електронний суд» (а.с. 95-97).

07.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 98-107).

08.10.2024 надійшла відповідь на відзив (а.с.110-133).

29.11.2024 надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів (а.с. 136-147).

З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом установлено, що 14.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 6861003. Відповідно до договору, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору. (а.с. 16-20).

Згідно Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 6861003 від 14.07.2023 сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складає 116191,50 грн, проценти за користування кредитом складають 101191,50 грн (а.с. 21).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, ТОВ «Авентус Україна» до укладення договору про споживчий кредит з ОСОБА_1 , його було ознайомлено з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з якою він погодився та підтвердив отримання та інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С 8401 14.07.2023 о 08:42:56 год (а.с. 23-24 на звороті).

Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.05.2024 на рахунок ОСОБА_1 було перераховано суму коштів у розмірі 15000 грн (а.с. 81-82).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в загальному розмірі 15000 грн, шляхом зарахування 14.07.2023 грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_3 (а.с. 134).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості), відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість за 318 календарних дня в сумі 41566,50 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 15000 грн та 26566,50 грн. проценти, з урахуванням здійснених платежів, за користування кредитом (а.с.27-35).

27.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.38-42).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6861003 в загальному розмірі 41566,50 грн, з яких: 15000 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 26566,50 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 37). Позивачем після набуття права грошової вимоги до відповідача було нараховано заборгованість по відсоткам за 42 календарних днів, в межах строку договору, в сумі 12537 грн (а.с. 132).Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору не сплачена і складається з 15000 грн тіла кредиту, 26566,50 грн нарахованих відсоткам первісним кредитором та 12537 грн нараховані відсотки позивачем за 42 календарних дні, а всього 54103,50 грн.

Відповідно до листа від 17.10.2024 АТ КБ «Приват Банк» на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2024, надало суду інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 на яку 14.07.2023 було здійснено переказ коштів на суму 15000 грн. Інформація про платника відсутня (а .с. 134).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

З договору № 6861003 від 14.07.2023 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 , від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20.

Отже, відповідач уклав із ТОВ «Авентус України» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8401), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Підписанням договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2- 1383/2010).

Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів щодо визнання недійсним договору про надання кредиту від 14.07.2023 №6861003, останній повинен виконуватись сторонами у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Наслідки порушення договору позичальником передбачені у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як визначено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як визначено ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положення ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Також, відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077, частиною першою статті 1078 та частиною першою статті 1082 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (стаття 514, частина перша стаття 1084 Цивільного кодексу України).

Суд встановив, що ТОВ «Авентус Україна» перерахувало позичальнику кредитні кошти у розмірі 15000 грн на його рахунок. Також з матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 54103,50 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 15000 грн та заборгованість за процентами, в загальній сумі 39103,50 грн. Вказана заборгованість нарахована у повній відповідності до умов кредитного договору.

Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку

В даному випадку нараховані відсотки не носять штрафного характеру - не є пенею чи неустойкою, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

За встановлених обставин, вказана заборгованість на підставі статтей 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у повному обсязі.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція № 1868 від 19.08.2024).

Крім того, представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідачки витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 10000 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с. 10) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 10000 грн (а.с.22, 26, 36, 59, 88-89) підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд звернув увагу на таке. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, принципи диспозитивності та змагальності, не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 6861003 від 14.07.2023 на загальну суму 54103,50 грн та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2; .

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ