КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 355/645/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/499/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Єсика Володимира Олександровича про відмову від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,

встановив:

у квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір оренди землі б/н від 1 січня 2011 року (зі змінами від 10 лютого 2015 року) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0679 з одночасним припиненням права оренди відповідача щодо даної земельної ділянки; розірвати договір оренди землі б/н від 1 січня 2011 року (зі змінами від 10 лютого 2015 року) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0680 з одночасним припиненням права оренди відповідача щодо даної земельної ділянки; стягнути з ТОВ «Баришівська зернова компанія» грошові кошти у розмірі 59 542,58грн, з яких заборгованість по сплаті орендної плати - 45 141,14грн, збитки від інфляції - 10 774,08грн, 3 % річних - 1 636,40грн, пеня - 1 990,96грн; стягнути судові витрати по справі.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 2,7229 га з кадастровим номером: :03:001:0679 та земельної ділянки площею 2,7229 га з кадастровим номером: :03:001:0680. 1 січня 2011 року ОСОБА_2 , після якої він успадкував вказані земельні ділянки, уклала з ТОВ «Баришівська зернова компанія» договори оренди цих земельних ділянок. Після оформлення спадкових прав на земельні ділянки, 10 лютого 2015 року між ним та ТОВ «Баришівська зернова компанія» були укладені договори про внесення змін до договорів оренди від 1 січня 2011 року щодо зазначених земельних ділянок та проведено відповідну державну реєстрацію змін. Пунктами 9-11 вищевказаних договорів передбачено, що відповідач зобов`язаний до 31 грудня звітного року сплачувати орендну плату у розмірі 5 866,36грн, з урахуванням індексації. Однак відповідач свої обов`язки по сплаті орендної плати не виконує, орендну плату сплачує не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому він має право розірвати укладенні договори та стягнути заборгованість з урахуванням положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне

застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року справу призначено до розгляду Київським апеляційним судом у порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

7 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Єсик В.О. подав через електронний кабінет у системі «Електронний суд» заяву про відмову від позову, визнання нечинним рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року, закриття провадження у справі та повернення з державного бюджету частини сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву та додані до неї документи, вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Єсика В.О. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини другої статті 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Частиною третьою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

До поданої заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Єсик В.О. додав ордер серії СА № 1112325 від 7 лютого 2025 року, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 11/01/22 від 11 січня 2022 року, згідно якого договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються, а відтак колегія суддів вважає, що адвокат Єсик В.О. має повноваження відмовитися від позову.

Враховуючи, що право ОСОБА_1 відмовитися від позовної заяви, передбачено процесуальним законодавством, заява про відмову від позову підписана його представником - адвокатом Єсиком В.О., якийне обмежений у повноваженнях на вчинення цієї дії,адвокат Єсик В.О. є фахівцем у галузі права, а відтак йому відомі наслідки відмови від позову, колегія суддів приймає відмову ОСОБА_1 від позову до ТОВ «Баришівська зернова компанія» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підстави для повернення судового збору передбачені у статті 7 Закону України «Про судовий збір».

За правилами ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи відмову позивача від позову, йому підлягає поверненню 50% сплаченого ним згідноплатіжної інструкції №0.0..1 від 8 лютого 2024 року за подання апеляційної скарги судового збору у розмірі 4 831грн.

Керуючись статтями 206, 373, 381 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд

ухвалив:

прийняти відмову представника ОСОБА_1 - адвоката Єсика Володимира Олександровича від позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.

Визнати нечинним рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 2 415грн 60коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (квитанція до платіжної інструкції № 0.0..1 від 8 лютого 2024 року, АТ КБ «Приватбанк», одержувач платежу: ГУК у м. Києві/Солом`янський район/22030101, рахунок ІВАN: UA 0026010; призначення платежу 101;;22030101; судовий збір за скаргою ОСОБА_1 у справі № 355/645/23, Київський апеляційний суд).

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук