Провадження № 2-о/752/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.02.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

при секретарі судового засідання - Бєляєвої К.Д.,

за участю присяжних - Литвиненка С.М., Бавикіна І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про визнання особи безвісно відсутньою.

В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначила, що з 2014 по 2016 вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , 1966 р.н. Від даного шлюбу народилась дитина: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2016 році стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинилися. До 2020 вони підтримували мінімальний зв`язок, інколи ОСОБА_2 виявляв бажання бачитися з дитиною. Але з 2020 їх спілкування повністю зупинилося у зв`язку із зловживанням ОСОБА_2 спиртними напоями та веденням аморального способу життя, що негативно позначилося на спілкуванні з дитиною. В цьому же році ОСОБА_1 подавала заяву на аліменти, але жодного разу допомогу вона не отримувала. З 2020 ні ОСОБА_4 , ні її син не бачили ОСОБА_2 . З того часу зв`язок з ним втрачено. З метою знайти ОСОБА_2 заявник намагалася зв`язатися із знайомими, які також могли знати ОСОБА_2 , але намагання знайти його виявились безрезультатними. ОСОБА_4 самостійно утримує і виховує малолітнього сина, який є дитиною з інвалідністю, а саме дитина з розладом аутистичного спектру. ОСОБА_4 зазначає, що має право на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, безвісно відсутнім.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд заяви за її відсутності, вимоги заяви про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд за його відсутності заяви про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 .

Заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надали.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявником зазначено, що з 2014 по 2016 вона із ОСОБА_2 проживала у цивільному шлюбі.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 25.11.2015, про що зроблено актовий запис № 1981. В зазначеному свідоцтві його батьками вказані: ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_1 - мати.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн щомісячно починаючи їх стягнення з моменту звернення до суду (14.12.2020) і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. В іншій частині вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Разом з цим, ОСОБА_1 жодного разу не отримувала допомогу, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданим УСЗН Голосіївською РДА в м. Києві, - ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю. Повний діагноз - дитячий аутизм. Загальне недорозвинення мовлення 2-3 рівня, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.04.2024.

Заявник зазначила, що з 2020 ні вона, ні її син не бачили ОСОБА_2 . З того часу зв`язок з ним втрачено. З метою знайти ОСОБА_2 заявник намагалася зв`язатися із знайомими, які також могли знати ОСОБА_2 , але намагання знайти його виявились безрезультатними.

ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві була подана заява на розшук ОСОБА_2 , що підтверджується копією талона повідомлення Єдиного обліку № 49703 про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 21.10.2024.

Листом від 08.11.2024 Голосіївським управлінням поліції ГУНП в м. Києві на вищевказану заяву була надана відповідь, в якій зазначено, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 може проживати за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час в зібраних матеріалах відсутні достатні дані, які вказують на наявні ознаки кримінального правопорушення.

Разом з цим, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за цією адресою вони проживали однією сім`єю, орендували будинок з 2015 по 2017. Після того зауважує, що ОСОБА_2 переїхав за адресою: АДРЕСА_2 і це останнє їй відоме місцезнаходження ОСОБА_2 .

Як вбачається з письмових пояснень від 11.11.2024 ОСОБА_5 - син ОСОБА_1 , протягом певного часу вони проживали однією сім?єю з ОСОБА_2 , а саме з 2014 по 2016. Після того, протягом тривалого часу ОСОБА_2 телефонував йому і просив гроші в борг, ОСОБА_5 скидав йому на карту, проте особисто не зустрічався. В останнє ОСОБА_2 виходив на зв`язок в 2020, з тих пір ОСОБА_5 його не бачив та не спілкувався.

З письмових пояснень від 07.11.2024 ОСОБА_6 - подруга ОСОБА_1 вбачається, що за період знайомства з ОСОБА_1 , а саме з 2021 і до тепер їй не відомо про жодні контакти ОСОБА_2 з синами ОСОБА_1 та про допомогу у якості батька.

З письмових пояснень від 07.11.2024 ОСОБА_7 , вбачається, що вона є консьєржем у будинку за адресою: АДРЕСА_2 і виконує свої робочі обов`язки з 2018 і по теперішній час. ОСОБА_2 знає як мешканця вказаного будинку, який орендував і проживав в квартирі АДРЕСА_2 з 2017 по 2020. Після його виїзду у червні 2020 більше його не бачила і не чула, і ОСОБА_2 не з`являвся в зазначеному вище будинку.

Як вбачається з письмових пояснень від 03.11.2024 ОСОБА_8 , яка працює консьєржем у будинку за адресою: АДРЕСА_2 і виконує свої робочі обов`язки з 2018 і по теперішній час. Зазначила, що ОСОБА_2 знає як мешканця їх будинку, який проживав у квартирі № 518 з 2017-2020 . Після його виїзду у червні 2020 більше його не бачила і не чула, і ОСОБА_2 не з`являвся в зазначеному вище будинку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСР № 72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно утримує і виховує малолітнього сина, який є дитиною з інвалідністю, а саме дитина з розладом аутистичного спектру. Діти з такими особливостями потребують особливого догляду, в тому числі індивідуальні заняття із профільними спеціалістами для покращення його стану, що є багато вартісним.

Таким чином, заявниці необхідно визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім для отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім, тому ОСОБА_1 звертається до суду із заявою про призначення його безвісти відсутнім.

Враховуючи те, що за місцем постійного проживання ОСОБА_2 немає, відомостей про місце перебування ОСОБА_2 немає більше одного року - його слід визнати безвісно відсутнім з 21.10.2024, тобто з моменту подання ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві заяви на розшук ОСОБА_2 .

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженця м. Макіївка, Донецька обл. безвісно відсутнім з 21 жовтня 2024 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 263, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженця м. Макіївка, Донецька обл., фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 - безвісно відсутнім з 21.10.2024 року.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю.Мазур

Присяжні: Литвиненко С.М.

Бавикін І.М.