Справа № 630/1284/24
Провадження № 2/630/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Сухорукова І.М.,

за участю секретаря Дубрової А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому зазначив, що 21.04.2021 між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. У відповідача станом на 11.11.2024 року виникла заборгованість кредиту у розмірі 88 241, 31 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 53 220, 16 грн.; заборгованість по річним відсоткам (в т.ч. прострочена) 8,13 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 35 013, 02 грн.

У подальшому ТОВ ФК «ЦФР» відступило право вимоги за даним кредитним договором до позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» на підставі договору факторингу від 17.12.2021.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість у розмірі 88 241, 31 грн, а також судовий збір 3028 грн.

12 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено копію ухвали, судову повістку та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

У судове засідання 13.02.2025 р. представник позивача не з`явився, надав заяви про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 53-54; 82-83)

Відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що подана позовна заява необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що у наданій позивачем роздруківці кредитного договору, у розділі 3 «реквізити та підписи сторін» відсутній підпис з боку відповідача. Отже, за відсутності належних та допустимих доказів укладення між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитного договору № від 21.04.2021 року, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, не доведеними, належними та допустимими доказами.

В той же час, матеріали судової справи не містять умов отримання фінансових кредитів від 04.01.2021 року. Також підписання паспорту кредиту не може свідчити про узгодження сторонами погодження істотних умов договору, та взагалі його укладення, виходячи із позиції висловленої Верховним судом у постанові по справі № 393/126/20 від 23.05.2022 року. Паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача, як і нібито укладений кредитний договір.

Відповідач вважає, що належними і допустимими доказами, які підтверджують перерахування йому певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих відсотків не підтверджені належними доказами. У наданій позивачем «виписці по рахунку» відсутній підпис, ПІБ особи, відповідальної за створення такої виписки, як і печатка банківської установи. Тобто, за відсутності в матеріалах справи належним чином підписаного договору № від 21.04.2021 року, як і відсутність належних доказів його виконання свідчить про надуманість вимог Позивача, а позовна заява не підлягає задоволенню.

Крім того, у договорі факторингу від 17.12.2021 р. № 171221 жодним чином не зазначається будь яка інформація, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до Відповідача, як то ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. Як доказ такого відступлення, позивачем було направлено до суду витяг з реєстру прав вимоги. Наданий позивачем витяг містить 30 колонок, а отже не відповідає узгодженій формі Реєстру Прав Вимоги, а тому не може бути належним та допустимим доказом відступлення права вимоги. До того ж, зазначений витяг створено Позивачем самостійно, як зацікавленою особою, і розбіжність між затвердженою сторонами договору факторингу від 17.12.2021 року № 171221 формою та витягом свідчить про те, що позивач вносив до цього витягу зміни на власний розсуд. Як вбачається із наданої позивачем роздруківки, нібито реєстру права вимог, остання виконана неякісно, є нечитабельною та не підлягає візуалізації взагалі або ж в окремих частинах через розмитість тексту та розмір шрифту.

Таким чином, саме на позивача покладено обов`язок доказування виникнення кредитних зобов`язань та порушення відповідачем умов кредитного договору і усупереч вимог цивільного процесуального права АТ «Таскомбанк» не надано до суду належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з відповідачем на тих умовах, на які посилається позивач та отримання відповідачем кредитних коштів.

Крім того, нібито укладений кредитний договір № від 21.04.2021 року не містить жодної інформації щодо розміру як щомісячних відсотків, так і річних. Твердження позивача про узгодження сплати відсотків шляхом ознайомлення з умовами та правилами не заслуговують на увагу оскільки позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач ознайомився саме із цими умовами. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову АТ «Таскомбанк» щодо стягнення заборгованості. (а.с. 55-63)

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що останній вважає заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог безпідставними, виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що кредитний договір та паспорт кредиту як його невід`ємна частина не містять підпису відповідача. Зазначене не відповідає дійсності та матеріалам справи. Кредитний договір № від 21.04.2021 року та паспорт кредиту 5367700 від 21.04.2021 р. в правому нижньому куті в місті, яке позначено як «підпис позичальника» на кожній сторінці містить власноручний підпис відповідача за цією справою.

Крім того, відповідач стверджує, що при укладенні кредитного договору сторонами не погоджено сплату відсотків за користування кредитним коштами, паспорт кредиту не є умовами кредитного договору, ТОВ «ФК ЦФР» при укладенні кредитного договору не дотримався вимог законодавства про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження цих умов та в матеріалах справи відсутні умови отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК ЦФР» як складова частина кредитного договору. Всі ці твердження відповідача є безпідставними. Представник позивача наголошує на тому, що відповідно до п. 2.2. кредитного договору сторони погодили, що паспорт кредиту є частиною кредитного договору. Отже сторонами погоджено в т.ч. розмір відсотків, які потрібно сплатити за користування кредитними коштами.

Крім того, позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування, про що свідчать його особисті підписи на кредитному договору та паспорті кредиту. Банк у письмовій формі надав позичальнику у повному обсязі всю необхідну інформацію, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування», сторони узгодили істотні умови договору, ОСОБА_1 особистими підписами засвідчила, що вона погодилась на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Також відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від Договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення банку в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно цього договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Проте у вказаний строк вона від договору не відмовилась, жодних заперечень щодо його змісту не висловлювала, що свідчить про її згоду з умовами укладеного договору.

Окрім того, представником позивача зазначено, що відповідачем на часткове виконання умов кредитного договору сплачено первісному кредитору загалом 22 066,12 грн. (що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ЦФР», доданою до позову) та новому кредитору 3 805, 61 грн., а всього 25 871,73 грн., що підтверджується в т.ч. наданими первинними документами (виписками по позичковим рахункам), що відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. по справі № 338/180/17, постанова Верховного Суду від 02.08.2023 р. справі №607/16519/21) виключають визначення договору як неукладеного та свідчить про погодження сторонами умов договору.

Посилання відповідача на висновки, викладені в постанові ВС №393/126/20 від 23.05.2022 року є безпідставним, оскільки вказана справа не є релевантною, за тією справою була відсутність домовленості між сторонами, що паспорт кредиту є частиною кредитного договору та його умови містять умови кредитного договору.

Твердження відповідача щодо того, що йому не було надано кредитні кошти є безпідставними, оскільки на підтвердження переказу коштів представником позивача надано платіжні інструкції №, №, які є первинними документами. Окрім того, до позовної заяви позивачем надано виписки по всім позичковим рахункам відповідача. Для обліку кредитної заборгованості позивачем відповідачу відкриті позичкові рахунки типу «2240» (облік тіла та простроченого тіла кредиту) «2248» (облік поточних та прострочених річних відсотків) та «2248» (облік нарахованих та прострочених щомісячних відсотків). Зазначені рахунки згідно плану рахунків є внутрішньобанківськими аналітичними рахунками, які не належать позичальнику та не є особовими рахунками. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, надані банком виписки за рахунками позичальника, яким суди дають оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь яким контррозрахунком відповідача. Посилання відповідача на те, що виписки по рахункам мають містити підпис відповідальної особи за здійснення банківської операції суперечить вимогам законодавства.

Твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів набуття права вимоги за кредитним договором також не відповідає дійсності та матеріалам справи. 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 171221, згідно даних якого у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників,суми боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.2.1. договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують акт приймання передачі реєстру прав вимог в день здійснення суми фінансування згідно п. 3.1. цього договору. Для підтвердження набуття права вимоги за кредитним договором відповідача позивачем надано копію договору факторингу, витяг з реєстру прав вимог, акти передачі реєстру прав вимог на паперовому та в електронному вигляді, меморіальний ордер на підтвердження сплати суми фінансування. Відтак суду були надані всі необхідні складові, передбачені договором факторингу для дроблення висновку про те, що перехід права вимоги відносно кредитного договору відповідача відбувся, наданий суду реєстр прав вимог (витяг з нього) містить всю інформацію передбачену додатком 1 до договору факторингу. Окрім того, договір факторингу № 17.12.2021 р. є діючим, недійсним в судовому порядку повністю або частково не визнавався, стягнення з боржників права вимоги по кредитним договорам, які були передані відповідно до договору факторингу №171221 від 17.12.2021 р. були неодноразово предметом розгляду в судових інстанціях в т.ч. Харківському апеляційному суді (наприклад справи №619/2248/23; №613/1405/23; №953/510/24; №643/10196/23), в яких судами не встановлено жодних порушень при укладенні та передачі вимог за кредитними договорами боржників на підставі договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 р. (а.с. 64-69)

Відповідач також надав до суду 14.01.2025 заперечення на відповідь, однак судом вони не можуть прийматися до уваги та залишається без розгляду в порядку ч.4 ст. 183 ЦПК України, оскільки вони в порушення ч.2 ст.180, ч.1 ст.183 ЦПК України не підписані відповідачем, а також не проставлено дату їх подання до суду. (а.с. 71-78)

Позивачем 27.01.2025 надано до суду клопотання про залучення до справи доказу та сам доказ: додаток №1 до договору факторингу №1712121 від 17.12.2021 «форма реєстру прав вимоги»

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, враховуючи всі наявні документи у матеріалах справи: позовну заяву з додатками, відзив на позов, відповідь на відзив, суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем, а також відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі.

Судом, на підставі наданих матеріалів, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.04.2021 між ТОВ ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, який підписано сторонами. Також, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». (а.с. 3-5)

У кредитному договорі № від 21.04.2021 р. зазначено предмет договору, а також умови договору. В пунктах 1.2 та 1.3 сторони погодили суму кредиту 63776,00 грн та строк кредитування у 36 місяців. У пунктах 2.1 та 2.2. сторони погодили, що усі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, і ці документи разом складають єдиний кредитний договір. Підпис ОСОБА_1 проставлено у спеціально відведеному розділі «підпис позичальника» поруч з ПІБ відповідача у нижньому правому куті аркуша. (а.с. 3)

У заяві анкеті на отримання послуг в ТОВ «ФК» ЦФР» ідентифікаційний код: 35725063, у п. 8 зазначено, що відповідач підписанням цієї анкети заяви ОСОБА_1 підтверджує, що вона ознайомлена з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК» ЦФР» (надалі Правила), які розміщені на веб сайті www.kreditmarket.ua та дає згоду ТОВ «ФК» ЦФР» на використання під час укладення з ним правочинів щодо надання кредиту власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «ФК» ЦФР» та/або цифрового підпису, та/або аналогу власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «ФК» ЦФР» та відтиску печатки, які відворені засобами копіювання та зразок розміщений в Правилах, а також приєднується до Договору про спосіб підписання договорів, який розміщений на веб сайті www.kreditmarket.ua. Також у заяві анкеті проставлено підпис ОСОБА_1 у спеціально відведеному розділі «підпис позичальника» поруч з ПІП відповідача. (а.с. 5)

У паспорті кредиту від ТОВ «ФК» ЦФР» № 5367700, у пункті 4 зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, а саме тип кредиту: кредит; сума/ліміт кредиту: 63 776, 00 грн.; строк, на який надається кредит: 36 місяців. У пункті 5 зазначено інформацію щодо орієнтованої реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для позичальника. У даному пункті паспорту у таблиці сторони погодили процентну ставку у розмірі 3% від суми кредиту на місяць, а також річну процентну ставку 0,01% від суми за договором. Також у пункті 6 зазначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Крім того, у паспорті споживчого кредиту на сторінках 1-2, проставлено підпис відповідачем ОСОБА_1 у спеціально відведеному розділі «підпис позичальника» поруч з ПІП відповідача. (а.с. 4)

ТОВ ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» уклали договір про відступлення прав вимоги № 171221 від 17.12.2021, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором, серед яких, як вбачається з витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №171221 від 17.12.2021 у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер НОМЕР_1 ) за кредитним договором на загальну суму боргу 56 762, 25 грн. (а.с. 6-13)

Згідно до розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 , проведеного АТ «Таскомбанк», за вказаним кредитним договором станом на 11.11.2024 заборгованість становить 88241,31 грн та складається з тіла кредиту у розмірі 53 220, 16 грн.; заборгованості по річним відсоткам (в т.ч. прострочена) 8,13 грн.; заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 35 013, 02 грн. (а.с. 17)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до частини 3 статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що підписання паспорту кредиту не може свідчити про узгодження сторонами погодження істотних умов договору та взагалі його укладання, в той же час відповідач зазначає, що паспорт кредиту не містить підпису відповідача взагалі, як і нібито укладений кредитний договір.

Зазначені твердження відповідача суперечать одне одному, оскільки паспорт кредиту підписаний відповідачем та є частиною кредитного договору, який також підписаний відповідачем, а отже сторонами укладено договір та погоджено його істотні умови. (а.с. 55-63; 3;4)

Щодо посилань відповідача у відзиві відносно того, що належними доказами, які підтверджують перерахування йому певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», суд зазначає наступне. (а.с. 55-63)

Так, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 р., підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі і АТ «Таскомбанк» надано до суду первинні та зведені облікові документи у виді роздруківки виписки руху коштів по особовому рахунку ОСОБА_1 , яка серед іншого містить номери рахунків та номери документів, на підставі яких проводилися операції з грошовими коштами. (а.с. 18-29)

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що у наданій позивачем «виписці по рахунку» відсутній підпис, ПІБ особи, відповідальної за створення такої виписки, як і печатка банківської установи, однак, з виписки по особовим рахункам кредитного договору вбачається, що її завірено належним чином шляхом підписання представником АТ «Таскомбанк» головним юрисконсультом ВППР УПРзК ДПА Косатим Д.А. 12.11.2024 р., а також проставлено печатку банку. Тому, суд визнає такий доказ належним та допустим. (а.с. 18-29)

При цьому, відповідач не ставить під сумнів конкретні операції щодо використання кредитних коштів або їх повернення, які зазначені у даній виписці по рахунку.

Також відповідач у відзиві на позов вказує те, що у договорі факторингу від 17.12.2021 р. № 171221 жодним чином не зазначається будь яка інформація, що могла б свідчити про відступлення прав вимоги саме до відповідача, як то ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. Наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги містить 30 колонок, тоді як Форма Реєстру Прав Вимог містить 28 колонок. Відповідно до р. 12 договору факторингу від 17.12.2021 року № 171221 невід`ємними його частинами є в тому числі і Додаток № 1 Форма Реєстру Прав Вимог.(а.с. 55-63)

Судом встановлено, що у п. 2.1. Договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року зазначено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму Фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимоги, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним. (а.с. 6-12)

У витягу з реєстру прав вимоги (а.с. 13)до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 р., позичальником чітко зазначено боржника ОСОБА_1 , з РНОКПП: НОМЕР_2 , а також усі відомості для ідентифікації кредитного договору та розміру заборгованості, що можна вважати таким, що відповідає Додатку №1 до договору факторингу (який надано до суду 27.01.2025).

Відповідачем також у відзиві на позов зазначено, що роздруківку реєстру прав вимоги виконано неякісно, вона є нечитабельною та не підлягає візуалізації взагалі або ж в окремих частинах через розмитість тексту та розмір шрифту.(а.с. 55-63)

Судом вбачається, що Витяг з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 р. дійсно надруковано маленьким шрифтом, однак те, що зазначений документ є нечитабельним та не підлягає візуалізації взагалі або ж в окремих частинах через розмитість тексту та розмір шрифту, судом встановлено не було. Натомість судом вбачається, що Реєстр прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 р. надруковано, хоча й маленьким, але чітким шрифтом, кожне слово є читабельним, текст не розмитий, а також підлягає візуалізації та розпізнанню. (а.с. 13)

Щодо того, що відповідачем у відзиві на позов зазначено, що укладений кредитний договір № від 21.04.2021 року не містить жодної інформації щодо розміру як щомісячних відсотків, так і річних, що твердження позивача про узгодження сплати відсотків шляхом ознайомлення з умовами та правилами не заслуговують на увагу, оскільки позивач не довів це належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, і що відповідач ознайомився саме з цими умовами, суд зазначає наступне.

Як вбачається з паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5367700, у пункті 5 у вигляді таблиці погоджено розмір щомісячних процентів 3% від суми кредиту та 0,01% річних від суми боргу за договором; у пункті 6 під назвою «Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів)» зазначено розмір щомісячних та річних процентів (відсотків) у гривні. І оскільки, у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5367700 у спеціально відведеному місці під назвою: «підпис позичальника» проставлено підпис відповідачем ОСОБА_1 , зазначене підтверджує факт ознайомлення її з умовами щодо розміру як щомісячних відсотків, так і річних. (а.с. 4)

Крім того, відповідач не наводить власного розрахунку щомісячних і річних відсотків, у якості доказів, який вона вважала би вірним.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За цих обставин, судом встановлено, що відповідач підписавши договір, уклав кредитний договір із ТОВ «ФК «ЦФР», у якому погодив розмір кредиту, проценти, строки та порядок повернення кредиту. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

У подальшому, згідно виписок ТОВ «ФК «ЦФР» з банківського рахунку відповідача, вона отримала кредитні кошти та користувалася ними.

Згідно розрахунку заборгованості, кредитні кошти у повній мірі повернуто не було, і у відповідача виник борг на загальну суму 88 241, 31 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 53 220, 16 грн, заборгованості по річним відсоткам (в т.ч. прострочена) 8,13 грн, заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 35 013, 02 грн.

ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» уклали договір про відступлення права вимоги, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача.

За наведених обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному розмірі, а саме у сумі: 88 241, 31 грн.

Згідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,3, 207, 509, 526, 549, 551, 625, 526, 626, 628, 633, 634, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, МФО 339500, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) заборгованість за кредитним договором № від 21.04.2021 у розмірі 88 241 (вісімдесят вісім тисяч двісті сорок одна) грн 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, МФО 339500, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) понесені судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3028(три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони: позивач - Акціонерне товариство «Таскомбанк»; , МФО 339500, 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30;

відповідач ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Сухоруков