ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 137/736/24

Провадження № 22-ц/820/419/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року про відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_3 зазначила, що з 19 квітня 2007 року вона перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2017 року. За час шлюбу сторони набули автомобілі ГАЗ-5301 та ВАЗ-2109. Ці транспортні засоби придбані сторонами за спільні кошти та належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя, наразі між ними не досягнуто згоди щодо їх поділу.

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд:

визнати автомобіль ГАЗ-5301 та автомобіль ВАЗ-2109 спільною сумісною власністю подружжя сторін;

здійснити поділ цього майна, виділивши у її власність частину автомобіля ГАЗ-5301 та автомобіля ВАЗ-2109, а у власність ОСОБА_4 іншу частину цих транспортних засобів.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_4 зазначив, що за час шлюбу сторони також придбали автомобіль ВАЗ-21214 який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 . Цей транспортний засіб належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя, натомість між ними не було досягнуто домовленості щодо його поділу, а відповідачка здійснила відчуження автомобіля без його згоди.

За таких обставин ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь половину ринкової вартості автомобіля ВАЗ-21214 у розмірі 83 010 грн.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд ухвалою від 22 серпня 2024 року прийняв зустрічний позов ОСОБА_4 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 .

Короткий зміст заяви про зміну предмету позову

У грудні 2024 року ОСОБА_3 подала суду заяву про зміну предмету позову посилаючись на те, що за час шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність автомобіль ГАЗ 53014250, 1982 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль ВАЗ 2109 1288, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 . Автомобіль ВАЗ 2109 1288 відчужений ОСОБА_4 без згоди позивачки, а автомобіль ГАЗ 53014250 зареєстрований за відповідачем, однак останній чинить їй перешкоди у користуванні транспортним засобом. Оскільки автомобіль ГАЗ 53014250 є неподільною річчю, а автомобіль ВАЗ 2109 1288 не підлягає поділу в натурі, то виникла необхідність змінити предмет первісного позову та просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь позивачки грошову компенсацію вартості належної їй частки спільного майна.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року у прийнятті заяви ОСОБА_3 про зміну предмету позову відмовлено.

Суд керувався тим, що заява ОСОБА_3 про зміну предмету позову тягне за собою зміну як предмету, так і підстав позову, тобто ця заява є фактично новим позовом. Оскільки після відкриття провадження у справі одночасна зміна предмету та підстав позову не допускається процесуальним законом, то заява ОСОБА_3 про зміну позовних вимог не може бути прийнята судом.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 змінила первісні позовні вимоги шляхом зміни лише предмету позову, а не його підстав. Отже суд першої інстанції помилково відмовив у прийнятті відповідної заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на її законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заяви про зміну предмету позову, а також не дотримався приписів статей 13, 49 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

У первісному позові ОСОБА_3 висунула вимоги про визнання автомобілів ГАЗ-5301 та ВАЗ-2109 спільною сумісною власністю подружжя та здійснення їх поділу в ідеальних частках. ОСОБА_3 обґрунтувала свої вимоги тим, що вказані автомобілі набуті сторонами за час шлюбу та за спільні кошти, проте між ними не досягнуто згоди щодо їх поділу.

Ухвалою від 22 липня 2024 року суд першої інстанції прийняв первісну позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , визначив порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

До закінчення підготовчого засідання ОСОБА_3 подала заяву про зміну предмету спору. За зміненими вимогами ОСОБА_3 просила суд здійснити реальний поділ автомобілів ГАЗ-5301 та ВАЗ-2109 шляхом присудження з ОСОБА_4 на користь позивачки грошової компенсації вартості належної їй частки спільного майна. Водночас ОСОБА_3 обґрунтувала змінені вимоги тим, що спірні автомобілі набуті сторонами за час шлюбу та за спільні кошти, проте між ними не досягнуто згоди щодо їх поділу.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В силу статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Д о закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому до закінчення підготовчого засідання (якщо справа розглядається за правилами загального позовного провадження) позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Отже, суд зобов`язаний розглянути таку заяву, якщо вона подана в належний строк і у відповідній формі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 грудня 2024 року (справа №178/934/19) зазначив, що відмова суду врахувати заяву про зміну предмета позову або вирішення спору без її розгляду може порушувати право сторони на справедливий розгляд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Тому в разі подання позивачем заяви, спрямованої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Із матеріалів справи слідує, що на час пред`явлення ОСОБА_3 первісного позову його предметом була вимога про поділ спільного майна подружжя в рівних ідеальних частинах.

Підставу цього позову становили наступні обставини: набуття ОСОБА_3 і ОСОБА_4 спірних автомобілів за час шлюбу та за спільні кошти, виникнення у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права спільної сумісної власності на автомобілі з рівністю часток сторін у цьому майні в разі його поділу, недосягнення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 згоди щодо поділу транспортних засобів.

Змінюючи предмет первісного позову, тобто матеріально-правову вимогу до відповідача, ОСОБА_3 просила суд здійснити реальний поділ спірних автомобілів шляхом присудження з ОСОБА_4 на її користь грошової компенсації вартості майна. Водночас ОСОБА_3 не змінювала заявлені підстави позову.

Зазначення ОСОБА_3 у заяві про зміну предмету позову додаткових обставин про те, що ОСОБА_4 відчужив автомобіль ВАЗ 2109 1288 та приховав автомобіль ГАЗ 53014250, не свідчить про зміну ОСОБА_3 підстав позову.

Суд першої інстанції не врахував указані обставини та дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_3 про зміну предмету позову.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу частини першої статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України питання щодо понесених ОСОБА_3 судових витрат за подання апеляційної скарги (605 грн 60 коп.) має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні судового рішення по суті спору (пункт 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року про відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

І.В. П`єнта

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Цибульський Д.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48