Провадження № 2/643/1076/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участі секретаря судового засідання Шалі А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони відчуження нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просить:

- визнати такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором № 830/15-27/14-7/05-181 від 18.07.2005, що був укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлією Миколаївною (зареєстрованим в реєстрі за № 2068, серія та номер ВСІ № 04), право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»;

- зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: з двокімнатної квартири загальною прощею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №50507213 від 27.12.2019 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна) та записи про іпотеку (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №50505549 від 27.12.2019 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна) за іпотечним договором № 830/15- 27/14-7/05-181 від 18.07.2005 р., що був укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлією Миколаївною (зареєстрований в реєстрі за № 2068, серія та номер ВСІ № 04), право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»;

- зобов`язати Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» передати ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір купівлі-продажу від 18.07.2005 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлією Миколаївною (зареєстрований в реєстрі за № 2065, серія та номер ВСІ № 159750), свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову, представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що 18.07.2005 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 830/1- 27/14-3/05-134. В цей же день між банком та позичальником був укладений іпотечний договір №830/15-27/14-7/05-18, посвідчений приватним нотаріусом Мохонько Ю.М. (серія та номер ВСІ № 04, зареєстровано в реєстрі № 2068), відповідно до якого ОСОБА_1 передав АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною прощею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Також, 18.07.2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №830/15-27/14-7/05-182, згідно умов якого ОСОБА_3 поручився перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань за Договором кредиту №830/1-27/14-3/05-134. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2014 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 46200,20 грн. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків було АТ «Альфа-Банк». Згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 р. по справі № 643/8768/20 за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, сума боргу за кредитним договором була сплачена в повному обсязі, виконавче провадження було закрите у зв`язку з повним погашенням боргу. Таким чином, оскільки сума боргу за кредитним договором була сплачена в повному обсязі, виконавче провадження закрито у зв`язку з повним погашенням боргу, суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог, тому у задоволенні позову було відмовлено. Однак, на письмову заяву ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» від 30.09.2021 щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна та повернення правовстановлюючих документів, отримав відповідь від 05.10.2024, згідно якої йому було відмовлено у знятті заборони, аргументуючи відмову тим, що рішення суду не містить такого зобов`язання. Щодо повернення правовстановлюючих документів - питання не було вирішено, запропоновано надати акт прийому-передачі документів. На момент подання позовної заяви існує заборона відчуження нерухомого майна. У подальшому, АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Відмова банку зняти заборону відчуження нерухомого майна та повернути правовстановлюючі документи порушує право ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з чим постає необхідність звернення до суду з позовною заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна та зобов`язання передати правовстановлюючі документи.

19.12.2024 від представника відповідача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Кравцової С.М. до суду надійшов відзив на позов, в якому остання просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не заперечується, що між сторонами укладено кредитний договір. Взяті за кредитними договором зобов`язання Банк виконав належним чином та у повному обсязі, кредитні кошти були отримані Позивачем у повному обсязі. Позивачем умови кредитного договору виконувалися неналежним чином, порушувалися строки повернення кредитів та сплати відсотків. Неналежне виконання Позивачем взятих за кредитним договором зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості. Між сторонами у справі було укладено такі правочини: 18.07.2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 830/15-27/14-3/05-134 із наступними змінами та доповненнями, за умовами якого Позичальник отримав кредит в розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою 13,00 % річних строком до 10.07.2020 року. 18.07.2005 року між сторонами, в забезпечення виконання умов вказаного Договору було укладено Іпотечний договір №830/15-27/14-7/05-181 (далі Договір іпотеки), згідно якого в іпотеку було передано двокімнатну квартиру, що знаходиться заадресою: АДРЕСА_2 . Також 18.07.2005 року між Кредитором і ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки. Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припиненоАкціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Так, у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, кредитор звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до Позичальника та фінансового поручителя. 03.02.2014 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення, яким позов задоволено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 46200,20 грн. та розподілено судові витрати. Оскільки кредит надавався в іноземній валюті дол. США розмір стягнутої заборгованості 46200,20 грн. по курсу НБУ на 13.11.2013 року становив 5780,06 дол. США. У даній справі позивач, як на підставу позовних вимог посилається на те, що ним в повному обсязі виконано рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 року, хоча на підтвердження своєї позиції не надає жодного доказу. Відповідач такі доводи позивача вважає безпідставними. Рішення суду, яким було стягнуто заборгованість за основним зобов`язанням Позивачем тривалий час не виконувалось, що відповідно свідчить і про неналежне виконання основного зобов`язання. У зв`язку із тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором, кредитор зазнав значних збитків та має намір звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості нарахованої на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме 3 % річних та інфляційних втрат, які є прямими збитками кредитора за невиконання як рішення суду так і основного зобов`язання. Зважаючи на викладене вище, та положення Кредитного та Іпотечного договорів, за Позивачем на даний час обліковується заборгованість перед Відповідачем і яку Відповідач має намір стягувати в судовому порядку. Таким чином, на даний час основне зобов`язання за кредитним договором не виконано, а наявність випадків, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» суду не надано. У позивача відсутній будь-який доказ того, що ним належним чином виконані свої зобов`язання перед кредитором та іпотекодержателем що випливають із наведених вище правочинів, до позову не долучено а ні виписки банківської установи, а ні довідки виданої кредитором про належне виконання зобов`язань та відсутність заборгованості (Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.12.2024).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Пацурковська О.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Кравцова С.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника АТ «СЕНС БАНК», проти задоволення позову заперечує на підставах, які зазначено у відзиві.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мохонько Ю.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своє неявки до суду не повідомила.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 18 липня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 830/1-27/14-3/05-134 із наступними змінами та доповненнями, за умовами якого Позичальник отримав кредит в розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою 13,00 % річних строком до 10.07.2020 року (а.с. 16-19).

Відповідно до пункту 1.3 вказаного договору, зобов`язання позичальника за договором забезпечуються нерухомим майном згідно з договором іпотеки.

18 липня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 830/15-27/14-7/05-181 (а.с. 61-62).

Предметом іпотеки є двокімнатна квартира за адерсою: АДРЕСА_1 , та яка стане власністю Іпотекодавця після укладення іпотечного договору, а саме після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності Іпотекодавця на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1.1 договору іпотеки договір забезпечує виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 830/1-27/14-3/05-134 від 18 липня 2005 року, згідно з умовами якого іпотекодержателем було надано боржнику кредит на придбання квартири у розмірі 10 000,00 доларів США строком до 10.07.2020 зі сплатою 13,00 %.

У пункті 6..3 Іпотечного договору зазначено, що договір діє до припинення Основного зобов`язання. Дія цього договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема Заокном України «Про іпотеку».

У зв`язку із посвідченням вказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Ю.М. 18 липня 2005 року було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири до виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань у повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року у справі № 643/8768/20, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було відмовлено. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №830/1-27/14-3/05-134 від 18.07.2005 року, заборгованість - 200 492,44 грн., а саме: Заборгованість за кредитом - 3 394,09 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.05.2020 становить 90 184,37 грн., Заборгованість за відсотками - 3 994,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.05.2020 становить 106 141,85 грн., Заборгованість за комісіями - 4 166,22 грн., на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Судом було встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2014 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 46200,20 грн. (справа №19735/13-ц). Згідно відповіді Московського ВДВС у м.Харкові СМУМЮ (м.Харків) №14.6-36 від 29.09.2017 та №14.6-35/112630 від 03.09.2020 на виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист №643/19735/13-ц, виданого 17.04.2014 Москоським районним судом м.Харкова про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 46200,20 грн. В ході примусового виконання 10.12.2015 на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження завершено, у зв`язку з повним погашенням боргу. Сума боргу сплачена від ОСОБА_3 . Таким чином, оскільки сума боргу за кредитним договором була сплачена в повному обсязі, виконавче провадження закрито у зв`язку з повним погашенням боргу, суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог.

Вказане рішення набрало законної сили 26.07.2021.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 30 липня 2024 вказане нерухоме майно знаходиться під забороною (номер запису обтяження 34905648), зареєстроване 18 липня 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. на підставі договору іпотеки ВСІ №04 від 18.07.2005 посвідченого приватним нотаріусом Мохонько Ю.М., реєстровий №2069, обтяжувач: АТ «Альфа-Банк» (а. с. 33).

Після погашення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду стягувач - Банк не звертався до державного реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації обтяження майна іпотекою.

На заяву ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» від 30.09.2021 щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна та повернення правовстановлюючих документів, АТ «Альфа-Банк» надано відповідь від 05.10.2024, згідно якої йому відмовлено у знятті заборони, з тих підстав, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 не містить зобов`язання вчинення Банком дій щодо вилучення запису про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Щодо повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки - питання не було вирішено, запропоновано надати акт прийому-передачі, що підтверджує передачу документів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`заний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2014 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 46200,20 грн. (справа №19735/13-ц). Вказане рішення набрало законної сили.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що у зв`язку з пред`явленням вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Кредитор втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України Про іпотеку ).

Як встановлено судом, 18 липня 2005 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 830/15-27/14-7/05-181. Предметом іпотеки є спірна квартира, яка належить іпотекодавцям на праві власності.

Звертаючись до суду з позовом про визнання іпотеки припиненею та зняття заборони відчуження нерухомого майна, позивач посилався на повне виконання кредитного зобов`язання, а тому іпотека за договором, якою забезпечувалось виконання кредитного договору, є припиненою як похідне зобов`язання, отже, наявні підстави для зняття обмеження із заставного майна.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Оскільки статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється.

Як встановлено Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року у справі № 643/8768/20, згідно відповіді Московського ВДВС у м.Харкові СМУМЮ (м.Харків) №14.6-36 від 29.09.2017 та №14.6-35/112630 від 03.09.2020 на виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист №643/19735/13-ц, виданого 17.04.2014 Москоським районним судом м.Харкова про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 46200,20 грн. В ході примусового виконання 10.12.2015 на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження завершено, у зв`язку з повним погашенням боргу. Сума боргу сплачена від ОСОБА_3 .

У пункті 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)».

Виходячи з вищезазначеного, та враховуючи те, що іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання, суд приходить до висновку про те, що забезпечувальне зобов`язання також припинилося.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.

За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена.

Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14, у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц, у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц.

Доводи відповідача відносно того, що грошове зобов`язання за кредитним договором не є припиненим, оскільки у ОСОБА_1 залишаються невиконаними зобов`язання по сплаті суми інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 % річних від простроченої суми за період користування коштами на яке відповідач має право відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та має намір стягувати в судовому порядку, є помилковими з огляду на наступне.

За правилом частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи правове питання, чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення 3 % річних, нарахованих за правилами статті 625 ЦК України, суд повинен враховувати умови та правила укладеного між сторонами іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У даному випадку визначальним є зміст та умови іпотечного договору, в якому сторони дійшли домовленості про перелік вимог кредитора, виконання яких забезпечується встановленою іпотекою.

Так, визнання судом, іпотеки такою, що припинена не позбавляє кредитора права на отримання сум, визначених статтею 625 ЦК України, оскільки ці правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу законодавства України, а не договору, тоді як договірні зобов`язання між сторонами припинені, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Щодо вимог в частині зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна, то суд зазначає наступне.

Під час застосування вищенаведених норм права у цій постанові підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України Про іпотеку , пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Суд виходить з того, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Враховуючи те, що судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується матеріалам справи, суд приходить до висновку про те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Крім того, суд враховує, що на момент звернення до суду із цим позовом відповідачем так і не було вчинено дій щодо припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записи про обтяження цього майна, також підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «СЕНС БАНК» передати йому правовстановлюючі документи на квартиру задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено передачу їх АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 807,46 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони відчуження нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № 830/15-27/14-7/05-181 від 18.07.2005, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлією Миколаївною (зареєстрованим в реєстрі за № 2068, серія та номер ВСІ № 04), право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК».

Зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: з двокімнатної квартири загальною прощею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №50507213 від 27.12.2019 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна) та записи про іпотеку (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №50505549 від 27.12.2019 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна) за іпотечним договором № 830/15-27/14-7/05-181 від 18.07.2005 р., що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлією Миколаївною (зареєстрований в реєстрі за № 2068, серія та номер ВСІ № 04), право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 807,46 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 17.02.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», , юридична адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мохонько Юлія Миколаївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Суддя Т.М.Довготько