ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 745/696/24

Головуючий у першій інстанції Даньков О. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/293/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.02.2011 у розмірі 47 723,73 грн станом на 03.07.2024, що складається з:

- 38 514,40 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 9 209,33 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку № б/н від 16.02.2011 та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

Позивач зазначав, що на підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 39 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 09/14, тип Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем додатково оримувалися картки, остання зі строком дії 01/27.

Указував, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безпечний доступ до самого рахунку.

Наголошував на тому, що відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Звертав увагу на те, що відповідач перестав уносити кошти посилаючись на «спірні», на її думку операції, які були проведені по її картці № НОМЕР_2 за 11.03.2023. Указував, що 11.03.2023 зафіксовано звернення клієнтки ОСОБА_1 , яке направлено на розгляд служби безпеки банку та проведено блокування всіх її карткових рахунків та Приват24, рекомендовано звернутись до правоохоронних органів із заявою відносно дій, що мало місце 11.03.2023.

Стверджував, що ОСОБА_1 зайшла на фішингове посилання, де скомпрометувала паролі доступу до Приват24, внаслідок чого її особисті дані (логін і пароль) стали відомі третім особам, які здійснили вхід у Приват24 під акаунтом клієнта, провели операції та заволоділи грошовими коштами клієнта банку ОСОБА_1 , що знаходиться в зоні відповідальності її самої. Вина банка в проведених операціях по картці відсутня.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 13.11.2024 позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.02.2011 в розмірі 47 723,73 грн, яка складається з наступного: 38 514,40 грн - заборгованість за тілом кредита; 9 209,33 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 2 422,40 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в ході проведення досудового розслідування, у тому числі за фактом зняття 11.03.2023 коштів з картки відповідачки, встановлено причетність до проведення шахрайських дій з картками клієнтів банку мешканців м. Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які внесені до списку обмежень в банківському обслуговуванні. 19.10.2023 в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000884 ОСОБА_3 був затриманий, вказане кримінальне провадження скеровано до суду.

Заявниця наголошує, що районний суд при постановленні рішення не врахував висновків Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, а саме викладених у його постановах від 03.07.2019 у справі №537/3312/16-ц та від 13.05.2015 у справі №6-71цс15.

Зазначає, що суд першої інстанції в рішенні не навів жодних доказів, які б свідчили про те, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що є безумовною підставою для скасування рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду.

Звертає увагу на те, що в силу Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №164, на відповідача у даній справі покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як ї обов`язок повідомлення банку в разі втрати в тому числі і телефону, який є фінансовим для здійснення операцій з картками.

Зазначає, що саме ОСОБА_1 допустила дії, які призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду, а тому саме на неї покладається обов`язок з повернення кредитних коштів.

Наголошує, що ОСОБА_1 має право заявити цивільний позов в кримінальному провадженні про відшкодування шкоди завданої злочином третіх осіб. Банк не є потерпілою стороною в кримінальному провадженні, оскільки правовідносини між банком та відповідачкою виникли на підставі договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, якими в подальшому заволоділи треті особи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, які порушили права позивача, доказів належного виконання кредитного договору не надала.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 16.02.2011 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 53).

У тексті анкети-заяви зазначено особисті данні відповідачки; тип картки кредитка «Універсальна». Указано, що клієнт згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання їй банківських послуг; вона ознайомилась і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с. 53).

16.02.2011 ОСОБА_1 підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» до договору SAMDN9467, згідно якої:

тип картки: MasterCard Mass;

тип кредитної лінії: відновлювальна;

пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних): до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості);

валюта картрахунку UAH,

базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році) UAH 2,5%;

комісія за кредитне обслуговування у разі зняття кредиту готівкою: відсутня, в банкоматах і пунктах видачі готівки ПАТ КБ «ПриватБанк» - 4% від суми операції****;

в банкоматах інших банків України - 4% + 5 грн / 1 $****;

в закордонних банкоматах 4% + 30 грн / 3 $****;

розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості;

термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, комісія за зняття власних коштів: 1% від суми операції**** пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30 нараховується за кожен день прострочення кредиту;

процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - UAH 3,75%;

вартість довідки про стан заборгованості 30 грн;

вартість надання виписки по карті у відділенні банку 2 грн;

комісія за отримання балансу на чек в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк» (крім чеку операції зняття готівки) 0,95 грн;

комісія за безготівковий платіж** за рахунок кредитних коштів 3%, за рахунок власних коштів 1% (а.с. 52).

Відповідно до довідки банку №508396 від 05.07.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 дата відкриття 16.02.2011, термін дії до 09/14, картка Універсальна; № НОМЕР_3 дата відкриття 26.09.2014, термін дії до 04/18, картка Універсальна; № НОМЕР_4 дата відкриття 24.04.2018, термін дії до 12/21, картка Універсальна; № НОМЕР_5 дата відкриття 06.02.2022, термін дії до 01/26, картка «Універсальна»; № НОМЕР_2 дата відкриття 11.03.2023, термін дії до 08/26, картка «Універсальна» GOLD; № НОМЕР_6 дата відкриття 11.03.2023, термін дії до 01/27, картка «Універсальна» GOLD, № НОМЕР_7 дата відкриття 13.03.2023, термін дії до 01/27, картка «Універсальна» GOLD (а.с. 54).

Згідно з довідкою банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 : 16.02.2011 старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , встановлено кредитний ліміт у сумі 2 700 грн; 16.02.2011 зменшено кредитний ліміт до 300 грн; 04.04.2011 збільшено кредитний ліміт до 3 700 грн; 25.05.2011 збільшено кредитний ліміт до 4 300 грн; 21.006.2011 збільшено кредитний ліміт до 5 100 грн; 22.06.2011 зменшено кредитний ліміт до 5 100 грн; 16.08.2016 збільшено кредитний ліміт до 7 000 грн; 29.12.2017 збільшено кредитний ліміт до 10 000 грн; 11.03.2023 збільшено кредитний ліміт до 39 000 грн; 11.03.2023 зменшено кредитний ліміт до 35 000 грн; 16.06.2023 зменшено кредитний ліміт до 0 грн (а.с. 55).

З виписки за договором № б/н за період з 16.02.2011 по 05.07.2024 вбачається, що витрати ОСОБА_1 за вказаний період склали 157 294,22 грн, надходження 109570,49 грн (а.с. 56-68).

Як свідчить аналіз виписки, по картці № НОМЕР_2 , належній ОСОБА_1 , 11.03.2023 вчинялись наступні операції:

- зняття готівки в банкоматі: -20 000 грн,

- переказ зі своєї картки: -14 500 грн,

- переказ на картку ПриватБанку через додаток Приват24 одержувачу: ОСОБА_4 : -10 грн,

- зарахування переказу на картку: 4 300 грн,

- перший платіж за покупку на суму 38999 грн в MOYO: -3 899,90 грн,

- переказ на свою «Скарбничку» 26*01: -0,10 грн,

- переказ коштів, коментар: viplata zaima Miloan: 3 000 грн,

- зарахування переказу на картку: 4 000 грн,

- зняття готівки в банкоматі: -7 000 грн,

- зарахування переказу на картку: 2 500 грн,

- зняття готівки в банкоматі: 2 500 грн.

11.03.2023, після проведення зазначених операцій з перерахунку та зняття коштів з картки, ОСОБА_1 звернулась на гарячу лінію банку щодо факту шахрайства.

На підтвердження розміру заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.02.2011, укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , за яким станом на 03.07.2024 загальна заборгованість за наданим кредитом становить 47 723,73 грн, з яких:

- 38 514,40 грн заборгованість за тілом кредита;

- 9 209,33 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 69-74).

Листом №721/119/88/24-23 від 24.04.2023 ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області повідомило, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 13.03.2023, відкритого за фактом шахрайських дій, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, встановлено, 10.03.2023 ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 знайшла оголошення в соціальних мережі «INSTAGRAM» про надання фінансової допомоги БФ «Фонд Рената Ахметова», перейшла за посиланням, надала свої анкетні дані, номер мобільного телефону, номер, пароль та СVV-код банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , після чого невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 у сумі 49 670,30 грн, чим спричинила останній матеріальний збиток на вищезазначену суму (а.с. 202 зворот - 203).

22.07.2024 складено Висновок службової перевірки запиту Дирекції зі стягнення проблемної заборгованості щодо клієнта банку ОСОБА_1 , з якого вбачається, що перевіркою входів П-24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 у період викрадення коштів встановлено, що такі входи відбулися з типового пристрою PHONE, модель девайсу SM-A127F|SAMSUNG, ANDROID,13, присутній також нетиповий пристрій PHONE, модель девайсу M2003J15SC|REDMI, версія ANDROID, 12. Авторизація проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через фінансовий телефон клієнта. Входи в додаток Приват24 з нетипового для клієнта пристрою почали здійснювати 10.03.2023 об 23:48:01.

Вхід в Приват24 виконувався з використанням конфіденційних даних клієнта, таких як логін та пароль. Порушень безпеки при цьому банком не виявлено.

Після доступу до Приват24 вже 11.03.2023 о 04:38 відбувається перевипуск картки на № НОМЕР_2 .

Також 11.03.2023 о 05:29:01 відбувається зміна фінансового номера на +380 НОМЕР_8 в банкоматі САК22754 АДРЕСА_2 .

Переглядом архіву знімків з банкомату САК33203 встановлено, що кошти з карти знімає невстановлена особа чоловічої статті, обличчя якого камерою не проглядається, сховане маскою.

Зроблено висновок, що витік конфіденційної інформації, завдяки якій вдалося провести вищевказані фінансові операції, відбувався з відома клієнта банку ОСОБА_1 . Відповідно до її показів такий витік відбувся після переходу її на посилання на сайті щодо отримання фінансової допомоги, що мало місце 10.03.2023.

ОСОБА_1 зайшла на фітингове посилання, де компрометувала паролі доступу до Приват24, які стали відомі шахраям, які здійснили вхід у Приват24 під акаунтом клієнта. Схема шахрайства: клієнт переходить за фітинговим посиланням Приват24, залишає там особисті дані; шахрай перевипускає картку в Приват24; шахрай знімає готівку в АТМ/робить перекази в ТСО.

За результатами службової перевірки зроблено висновок, що відповідно до пп. 2.1.3.49.7, 2.1.4.49.8, 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов та Правил надання банківських послуг, зняття грошових коштів та їх перекази з картки НОМЕР_2 клієнта банку ОСОБА_1 , що мали місце 11.03.2023, з якими незгодна остання, знаходяться в зоні відповідальності клієнта, банк не несе відповідальності за вказані перекази. Порушень правил надання послуг працівниками банку в ході проведення перевірки не встановлено (а.с. 199 зворот-202).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

У справі, що переглядається, встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 13.03.2023, відкритого за фактом шахрайських дій, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, встановлено, 10.03.2023 ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 знайшла оголошення в соціальних мережі «INSTAGRAM» про надання фінансової допомоги БФ «Фонд Рената Ахметова», перейшла за посиланням, надала свої анкетні дані, номер мобільного телефону, номер, пароль та СVV-код банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , після чого невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 у сумі 49 670,30 грн, чим спричинила останній матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Згідно з п. 2, 3, 5 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Частиною 3 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.

Підпунктом 1 п. 136 та п. 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ №164 від 29.07.2022 (далі по тексту Положення), користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

У п. 146 розділу VII постанови НБУ №164 від 29.07.2022 зазначено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що у справі, що переглядається доведено, що ОСОБА_1 , як користувач банківських послуг своїми діями спричинила втрату відомостей та надала доступ до особового рахунку, аканту та додатку Приват24, надала фінансовий телефон та інформацію, яка дала змогу ініціювати за її особовим рахунком здійснення платіжних операцій, зокрема, можливість знімати кредитні кошти та здійснювати перекази, що покладає на неї відповідальність за здійснення платіжних операцій та переказів з використанням платіжного засобу, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов банку.

Таким чином, твердження відповідачки про те, що суд не навів жодних доказів, які б свідчили про те, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи, зокрема особистими поясненнями відповідачки банку та інформацією СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, підтверджено, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо неповідомлення та іншим чином нерозголошення індивідуальної облікової інформації та іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції, не дотрималась.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявне кримінальне провадження, в якому встановлено причетність певних осіб до проведення шахрайських дій з картками клієнтів банку, у тому числі за фактом зняття 11.03.2023 коштів з картки відповідачки, яке скеровано до суду, на правильність вирішення спору не впливає. У разі встановлення винної особи за фактом шахрайських операцій 11.03.2023 ОСОБА_1 має право заявити цивільний позов про відшкодування шкоди в рамках кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при постановленні рішення суд першої інстанції не врахував висновків, викладених у постановах Верховного Суду №537/3312/16-ц від 03.07.2019 та № 6-71цс15 від 13.05.2015.

Однак у вказаних відповідачкою справах не було встановлено обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Таким чином, рішення у справі, що переглядається, та у наведених в апеляційній скарзі справах, ухвалені за різних фактичних обставин.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко