Провадження № 2/742/55/25
Єдиний унікальний № 742/2174/24
РІШЕННЯ
12 лютого 2025 року м.Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державне підприємство «Сетам», про звільнення майна з-під арешту та скасування арешту на рухоме майно,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лаврик Ю.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державне підприємство «Сетам», про звільнення майна з-під арешту та скасування арешту на рухоме майно.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в результаті проведення електронних торгів від 05.02.2024 з реалізації лоту № 544204 він став переможцем торгів, набувши право власності на автомобіль AUDI 100, 1990 випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 . Позивачу було передано цей автомобіль у межах зведеного виконавчого провадження. При перереєстрації вказаного автомобіля йому було відмовлено та повідомлено, що на вказаний автомобіль накладено арешт. Згідно з відомостями Державного реєстру обтяжень рухомого майна на транспортний засіб AUDI 100, 1990 випуску накладено обтяження №28161060 від 02.10.2020. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить звільнити з-під арешту даний автомобіль.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації та розміщенням повідомлення на офіційному сайті судової влади.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державне підприємство «Сетам»,в судове засіданні не з`явилися хоча про дату, час та місце повідомлялися належним чином.
Дослідивши наявні у справі докази та вивчивши всі матеріали справи, суд дійшов до висновку.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 05 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 прийняв участь в торгах, які були організовані та проведені ДП «СЕТАМ» з реалізації транспортного засобу - марка ТЗ: легковий автомобіль Audi 100, 1990 рік випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Згідно з протоколом № 605260 проведення електронних торгів 05.02.2024, сформованого 05 лютого 2024 року, позивач виграв вказані торги по лоту реєстраційний номер 544204 (а.с.6-7).
Відповідно до акту про проведені електронні з реалізації рухомого майна від 09.02.2024, складений старшим державним виконавцем. Даний акт відповідно надав позивачу підстави для подальшого оформлення права власності на придбаний автомобіль. Вказаний акт підтверджує факт сплати позивачем усіх необхідних коштів, які були передбачені умовами торгів, тобто виконання всіх умов проведення реалізації рухомого майна (а.с. 9 зворот).
Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №89408666 від 28.02.2024, зареєстровано 02.10.2020 за № 28161060 публічне обтяження, тип обтяження арешт рухомого майна, реєстратор: державний виконавець Клименко Л.Г. Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.10).
При цьому з огляду на матеріали справи, в позасудовому порядку позивач не звертався із заявами до державного виконавця про зняття обтяження з даного автомобіля.
За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження » порядок реалізації майна боржника під час здійснення виконавчого провадження, стягувачем у якому виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", визначається Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а іншого майна - Міністерством юстиції України.
Відповідно ч.3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Судом встановлено, що позивач придбав легковий автомобіль Audi 100, 1990 рік випуску, номерний знак НОМЕР_1 , електронному аукціоні, протокол №605260, відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 р. № 2831/5, що підтверджується актом про проведення електронних торгів з реалізації рухомого майна від 09.02.2024 та правомірність цього продажу ніким не оспорюється, та в позасудовому порядку позивач не звертався із заявами до державного виконавця про зняття обтяження з даного автомобіля передбачене ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»,а тому суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державне підприємство «Сетам», про звільнення майна з-під арешту та скасування арешту на рухоме майно - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО