Справа № 372/744/25
Провадження 2-к-2/25
ухвала

Іменем України

12 лютого 2025 року У Х В А Л А

12 лютого 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Тиханський О.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за клопотанням ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2025 року до Обухівського районного суду Київської області надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ларичева Валерія Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначена цивільна справа отримана головуючим суддею Тиханським О.Б.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1113325 від 12.02.2025 року з ЄДДР, адреса реєстрації ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених устатті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно з ч. 1ст. 81 цього Закону в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Приписами ч. 1 ст. 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені статтею 466 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно до ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 378 ЦПК України, прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Оскільки ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, тому є підстави для направлення матеріалів зазначеного клопотання до належного суду.

Отже, у позовній заяві територіальну підсудність справи Обухівському районному суду Київської області визначено помилково.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, суд передає справу на розгляд іншому суду, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

У зв`язку з чим, приходжу до висновку про передачу справи за підсудністю до належного суду, а саме до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (вулиця Володимирська, 15, Київ, 01601).

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О.Б. Тиханський