ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/70/24
05 лютого 2025 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,
секретаря судового засідання - Ломакіної Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва об`єднану цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ майна подружжя та
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-
17.10.2024 року Дарницький районний суд міста Києва розглянув зазначену справу по суті, ухваливши рішення наступного змісту:
«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ майна подружжя - задовольнити частково.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль VOLVO V60, 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 .
В порядку поділу майна подружжя, визнати на ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль VOLVO V60, 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля VOLVO V60, 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 у розмірі 206 675 (двісті шість тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 13 397 (тринадцять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 40 копійок».
Ухвалюючи рішення у справі, суд не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яке підлягає вирішенню у порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Представниками сторін подані заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Неявка учасників справи в судове засідання відповідно до ст. 270 ЦПК України не є обов`язковою.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації судового процесу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджено, що представництво сторін в судовому засіданні здійснювалось адвокатами, якими на стадії розгляду справи по суті та протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі подано заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачем зроблено заяву про зменшення заявлених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачкою не зроблено заяву про зменшення заявлених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу згідно із ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України є витратами, пов`язаними з розглядом справи, до яких, зокрема, належать.
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом наведених положень процесуального закону, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 641/1355/18).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Щодо витрат позивачки на професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне.
Позивачка просить відшкодувати їй витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 64 425,00 грн.
На підтвердження зазначених витрат позивачкою надано: договір про надання правової допомоги №2203 від 23.09.2022 року, укладений з АО «А.С.А.ГРУП» (а.с. 69-74 том 1); додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги №2203 від 23.09.2022 року (а.с. 75 том 1); рахунок на оплату №62 від 23.09.2022 року на суму 64 426,00 грн. (а.с. 76 том 1); меморіальний ордер від 26.09.2022 року на суму 64 426,00 грн. (а.с. 77 том 1); договір про надання адвокатських послуг від 26.09.2022 року, укладений між АО «А.С.А.ГРУП» та адвокатом Письменною Н.В., якій доручені здійснювати представництво інтересів позивачки в суді та обумовлено, що розмір гонорару та погодинних ставок адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору (а.с. 10-12); звіт про надані послуги відповідно до додаткової угоди №1 від 23.09.2022 року до договору про надання правової допомоги № 2203 від 23.09.2022 року про те, що вартість послуг адвоката за годину становить 4 000,00 грн. та загальний обсяг виконаних робіт становить 16 годин (а.с. 13); акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22.03.2024 року, підписаний позивачкою та представником АО «А.С.А.ГРУП», про те, що загальна вартість робіт (послуг) становить 64 425,00 грн. без ПДВ (а.с. 15).
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважає доведеними витрати позивачки на професійну правничу допомогу в розмірі 64 000,00 грн. з огляду на розбіжності у звіті, у якому зазначена вартість 64 000,00 грн. (4 000,00 грн. х 16 год.) та акту, у якому зазначена вартість 64 425,00 грн.
Понесені позивачкою витрати підлягають відшкодуванню не у повному обсязі а частково, виходячи з наступного.
Позивачкою були заявлені позовні вимоги наступного змісту: 1) визнати за нею право особистої приватної власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 ; 2) визнати за нею право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 ; 3) стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості автомобіля VOLVO, 2014 року випуску; 4) припинити за нею право власності на 1/2 частину автомобіля VOLVO, 2014 року випуску з дня отримання грошової компенсації;
Отже, позивачкою були заявлені три позовні вимоги майнового характеру, які суд задовольнив та одна позовна вимога немайнового характеру, у задоволенні якої суд відмовив.
У зв`язку з відмовою позивачці у задоволенні немайнової позовної вимоги, вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, тому позивачка відповідно до закону має право на відшкодування половини понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, що в сумарному виразі становить 32 000,00 грн. (64 000,00 грн. : 2).
Заява відповідача про зменшення заявлених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає з огляду на те, що заперечення відповідача про неспівмірність цих витрат є голослівними, без наведення обґрунтувань, які витрати на його думку є нерозумними та неспівмірними.
Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне.
Відповідач просить відшкодувати йому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 78 840,00 грн.
У відповідності до п. 3.2. Договору про надання правничої (правової) допомоги від 08.02.2023 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Рябініним С.В., клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі встановленому сторонами у додатку до договору, яка є невід`ємною частиною цього договору. Факт надання послуг та виконання робіт за цим договором, а також їх вартість (розмір гонорару) фіксується сторонами в актах приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг (а.с. 20-21).
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважає доведеними витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 65 000,00 грн.
Понесені відповідачем витрати підлягають відшкодуванню частково, виходячи з наступного.
Відповідачем були заявлені позовні вимоги про поділ майна подружжя наступним чином: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; 2) визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; 3) визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль VOLVO, 2014 року випуску.
Отже, відповідачем були заявлені позовні вимоги майнового характеру з ціною позову, як зазначено в позовній заяві, у загальному розмірі 3 353 325,00 грн., який складається з вартості спірного майна (1 795 950,00 грн. + 1 213 875,00 грн. + 343 500,00 грн.).
Із заявлених позовних вимог суд відмовив у задоволенні позову в частині розподілу квартир та частково задовольнив позов в частині розподілу автомобіля, який суд визнав спільною сумісною власністю подружжя та в порядку поділу майна подружжя визнав за відповідачем право власності на вказаний автомобіль, стягнувши на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у розмірі 206 675,00 грн.
Тобто із заявлених позовних вимог ціною 3 353 325,00 грн. суд задовольнив частково позовні вимогу ціною 206 675,00 грн., що становить 6,16% від ціни позову (3 353 325,00 грн. : 100 = 33 533,25 грн.); (206 675,00 грн. : 33 533,25 грн. = 6,16%).
Виходячи із зазначеної пропорції підлягають відшкодуванню понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, що в сумарному виразі становить 4 004,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (65 000,00 грн. х 6,16%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 269, 270 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 004,00 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили через тридцять днів з моменту його підписання.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його підписання.
Учасник справи, якому копію додаткового рішення суду не було вручено в день його підписання, має право на поновлення строку для апеляційного оскарження, якщо скаргу подано протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.
У разі апеляційного оскарження, додаткове рішення суду набирає законної сили з моменту прийняття апеляційним судом судового рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, закриття апеляційного провадження, залишення апеляційної скарги без розгляду або без задоволення.
Інформація про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Суддя: Л.М. Осіпенко