Справа № 752/2947/20
Провадження № 2-др/752/55/25
У Х В А Л А

Іменем України

13.02.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Якименка Миколи Миколайовича про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, надання доказів про понесення витрат та ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними, скасування довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, заінтересовані особи Обухівське ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.01.2025р. (справа №752/2947/20, провадження №4-с/752/17/25) за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними, скасування довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, заінтересовані особи Обухівське ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 , скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Якименка М.М. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, надання доказів про понесення витрат та ухвалення додаткового рішення, за яким адвокат просить покласти судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката Якименка М.М., понесених ОСОБА_1 , однак іще не сплачених останнім, у розмірі 83 500,00 грн. на ОСОБА_2 з ухваленням відносно цього відповідного додаткового судового рішення

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2025р. заяву адвоката Якименка М.М. передано на розгляд судді Ольшевській І.О.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, як вбачається з положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд викликає сторін або інших учасників справи в судове засідання при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення лише якщо визнає це за необхідне, а тому означене питання може бути вирішено судом і без виклику учасників справи до суду.

Заява представника ОСОБА_1 адвоката Якименка Миколи Миколайовича про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу розглянута без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяви, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Так, чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасникам справи під час звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного (приватного) виконавця. Відсутні подібні обмеження щодо використання правничою допомогою й заінтересованим особам, що беруть участь у даній справі.

У відповідності до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже, відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на

сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по справі №820/479/18 зазначив, що як вказано в Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з

оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

На підтвердження надання правової допомоги представником боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2022р., Погодження гонорару за надання Правової допомоги від 23.05.2022р. (Додаток №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2022р.), Додаткова угода від 30.12.2023р. до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2022р., Додаткова угода від 30.12.2024р. до Договору про надання правової (правничної) допомоги від 23.05.2022р., Акт прийому надання правової (правничої) допомоги від 03.02.2025р. на суму 83 500,00 грн., Додаток до Акту від 03.02.2025р.

Так, за умовами Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2022р. клієнт ОСОБА_1 доручає, а адвокат Якименко Микола Миколайович приймає на себе зобов`язання здійснювати захист, представництво та/або надавати інші види правової (правничої) допомоги.

Стаття 3 цього Договору визначає ціну та порядок здійснення розрахунку, за якою ціна та порядок здійснення розрахунку за Правову допомогу визначається та узгоджується між сторонами і зазначається в додатках у погодженні гонорару за надання правової допомоги, які є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок та строк оплати Правової допомоги визначається за наслідками домовленості між сторонами, оформлюючи це належним чином, про що зазначається в Додатках до цього Договору. Для оплати Правової допомоги адвокат може надавати клієнту рахунок, а також сторони за наслідками наданої адвокатом правової допомоги

клієнтові можуть оформити та підписати Акт прийому надання Правової допомоги, а щодо об`єму наданої Правової допомоги адвокат вправі надати клієнтові письмовий звіт з деталізацією Правової допомоги, зокрема, по її видам та категоріям.

Як вбачається, між адвокатом Якименком М.М. та ОСОБА_1 03.02.2025р. був підписаний Акт прийому надання правової (правничої) допомоги від 03.02.2025р., за яким адвокат надав, а клієнт отримав правову допомогу відповідно до умов Договору в період з 08.03.2024р. по 31.01.2025р. в об`ємі з деталізацією кожного їх виду та часу, витраченого згідно додатку до цього Акту. Загальний розмір виплати гонорару за цим Актом адвокату в період з 08.03.2024р. по 31.01.2025р. становить 83 500,00 грн. Підписанням цього Акту сторони підтверджують факт надання правової допомоги відповідно та в порядку, визначеним Договором.

Додатком до Акту від 03.02.2025р. зафіксовано процесуальні дії, що виконувались адвокатом, дата виконання, кількість використаного часу, години очікування.

Крім того, Додатком №1 від 23.05.2022р. «Погодження гонорару за надання Правової допомоги» до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.05.2022р. адвокат та клієнт погодили гонорар за надання Правової допомоги.

Згідно з п. 1 та п. 2 Додатку №1 до Договору гонорар адвоката, що є формою винагороду адвоката за Правову допомогу і може сплачуватися адвокатові частково, на умовах попередньої оплати за будь-який період (об`єм). Розмір гонорару за правову допомогу, яка надається адвокатом, становить загальну суму грошових коштів за відпрацьований адвокатом час, що обліковується в годинах та хвилинах, виходячи з базової ставки: 2 800,00 грн. (без ПДВ) за 1 год роботи адвоката, а час, що затрачається адвокатом на переїзд - «travel time» - до місця розгляду чи вирішення спору (справи) обліковується в годинах та хвилинах, виходячи з базової ставки: 1 400,00 (без ПДВ) за 1 год.

Пунктом 3 Додатку №1 визначено, що за надану Правову допомогу (відпрацьований час) за узгодженою сторонами в п. 2 цього Положення ставкою клієнт оплачує суму гонорару у гривнях у готівковому порядку або згідно наданого адвокатом для оплати рахунку шляхом переказу протягом 3-х банківських днів грошових коштів на поточний рахунок адвоката, вказаний у розділі 7 Договору.

Таким чином, виходячи з положень Додатку №1 Договору, сторони Договору - клієнт ОСОБА_1 та адвокат Якименко М.М., визначили наступний порядок оплати послуг: попередня оплата послуг за будь-який період у готівковому порядку або шляхом безготівкового розрахунку протягом 3-х банківських днів на підставі виставленого адвокатом рахунку.

Разом з тим, до матеріалів заяви не було додано доказів оплати ОСОБА_1 правничої допомоги, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270, 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Якименка Миколи Миколайовича про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, надання доказів про понесення витрат та ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними, скасування довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, заінтересовані особи Обухівське ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 .

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 13.02.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА