ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2236/25 Справа № 180/139/24 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мунтяна Тимофія Івановича на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним та скасування наказу про простій, стягнення середнього заробітку за час простою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним та скасування наказу про простій, стягнення середнього заробітку за час простою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він з 2001 року по 24 березня 2023 року працював в АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат". 27 грудня 2023 року він отримав копію наказу №652-ОП від 30 грудня 2022 року, яким працівники АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" переведені в режим простою. Разом з копією наказу він отримав також копію акту від 02 січня 2023 року про те, що 02 січня 2023 року йому було зачитано у слух по мобільному телефону за номером НОМЕР_1 наказ №652-ОП від 30 грудня 2022 року про те, що він переведений в режим простою з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. Позивач, такі дії відповідача вважає протиправними та незаконними. Оскарженим наказом необхідність присутності або відсутності працівника на роботі не обумовлена, та відсутній розмір посадового окладу (заробітку), також не зазначено коли саме і яким чином ОСОБА_1 був ознайомлений з цим наказом. Такого тлумачення як акт від 02 січня 2023 року, за яким ОСОБА_1 було зачитано у слух по мобільному телефону наказ № 652-ОП від 30 грудня 2022 року, що він переведений в режим простою, не передбачено КЗпП та є протиправним. Позивач вказує, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законом України "Про оплату праці", та він знаходився з відповідачем в трудових відносинах, при цьому не отримав всі належні йому платежі по заробітній платі, його майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського суду. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 652-ОП від 30 грудня 2022 року про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 ; стягнути з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час простою не з вини працівника, починаючи з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним та скасування наказу про простій, стягнення середнього заробітку за час простою.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мунтян Т.І. просить рішення суду від 08 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" просить апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мунтяна Т.І. залишити без задоволення, рішення суду від 08 серпня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх необґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 43 Конституції України - кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Положеннями статті 43 Конституції України задекларовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Тлумачення статті 34 КЗпП України свідчить про те, що обов`язковою підставою для введення простою на підприємстві є повна зупинка його роботи або роботи окремих підрозділів.

Наведене узгоджується із висновком, зробленим Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 210/5853/16-ц (провадження № 61-46703св18).

Відповідно до частини третьої статті 84 КЗпП України у разі простою підприємства (установи, організації) з незалежних від працівників причин власник або уповноважений ним орган (роботодавець) може у визначеному колективним договором порядку надати відпустки без збереження або з частковим збереженням заробітної плати. За цих умов надання відпустки не ставиться у залежність від подання працівником заяви і термін перебування в ній не входить до часу оплачуваного простою, якщо це передбачено колективним договором.

Згідно з частинами першою та другою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Відповідно до частини третьої статті 113 КЗпП України за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

На законодавчому рівні не встановлено вимог та умов, які б забороняли або обмежували роботодавців у питанні прийняття ними рішення про запровадження простою під час війни.

Єдиною обов`язковою умовою є наявність обставин, які спричинили повну зупинку роботи підприємства або його структурних підрозділів, наприклад, знищення або пошкодження майна підприємства, важливих об`єктів інфраструктури (енергетичні та логістичні ресурси), розташування підприємства на тимчасово окупованих територіях або на територіях, де ведуться активні бойові дії тощо.

Згідно із частини другої статті 7 Закону України "Про охорону праці" працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища. Факт наявності такої ситуації підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства з участю представника профспілки і уповноваженого трудового колективу, а в разі виникнення конфлікту - відповідним органом державного нагляду за охороною праці з участю представника профспілки. За період простою з цих причин не з вини працівника за ним зберігається середній заробіток.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року,який діє до теперішнього часу.

Згідно з п. 3 Указу, - у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст.30-34,38,39,41-44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. ст.43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із Прикінцевими положеннями КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

КЗпП України та інші акти законодавства не регулюють детально порядок оголошення та запровадження простою на підприємстві.

Певний алгоритм дій роботодавця міститься у листі Мінпраці від 23 жовтня 2007 року № 257/06/187-07. Міністерство рекомендує роботодавцям вчиняти такі дії:

- видати наказ про оголошення простою (у ньому варто вказати період запровадження або обставину, з якою пов`язуватиметься припинення простою; перелічити працівників, на яких він поширюється; визначити розмір заробітної плати, яка виплачуватиметься працівникам, а також відповідальну особу за доведення до відома цього наказу іншим працівникам);

- оформити акт простою (зафіксувати причини, що зумовили зупинення роботи підприємства).

Якщо простій матиме цілодобовий характер, у наказі слід визначити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб (законодавчо не врегульовано порядок такого попередження, тобто попередження можливе й усне, і письмове, головне, щоб своєчасне).

У справі встановлено, з 2001 року по 24 березня 2023 року позивач ОСОБА_2 працював в АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на різних посадах (а.с.6, 7).

30 грудня 2022 року на АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" було видано наказ №652-ОП "Про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року" (а.с.23, 24).

На підставі Наказу № 652-ОП "Про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року" від 30 грудня 2022 року працівникам різних структурних підрозділів АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" у січні 2023 року було запроваджено простій.

Позивач ОСОБА_1 - ГРОЗ 6 р. в.д. шахти №9/10-шахти №14/15 був оформлений у простій у період часу з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року (а.с.23, 24).

У зазначеному наказі вказано: у зв`язку із зупинкою виробничих процесів на Грушевській збагачувальній фабриці через відсутність ринку реалізації товарної продукції, а також неукомплектованості штатної чисельності технологічного персоналу, в тому числі через перебування у відпустках без утримання, неявок на роботу з невстановлених причин, викликаних ворожими обстрілами території міста Марганець. У зв`язку з цим виникла необхідність у переведенні у режим простою працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на період з 01 січня 2023 року до відновлення виробничої діяльності (а.с.23, 24).

У наказі зазначено період запровадження простою, зокрема для ОСОБА_1 - ГРОЗ 6 р. в д.шахти № 9/10 - шахти № 14/15 - на період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

Пунктом 3 Наказу № 652-ОП визначено, що працівникам, переліченим в Наказі, дозволено в період простою не перебувати на робочому місці та в межах підприємства до закінчення простою, якщо не виникне термінової потреби поновлення роботи.

Відповідно до п.6 Наказу № 652-ОП оплата праці працівникам проводиться відповідно до вимог ст.113 КЗпП України та Колективного договору підприємства з розрахунку 2/3 тарифної ставки встановленого працівнику розряду (окладу).

Підпунктом 4.2 Наказу № 652-ОП визначено, що у зв`язку із встановленням вище вказаним працівникам режиму простою, керівникам структурних підрозділів довести цей наказ до відома працівникам підпорядкованого структурного підрозділу.

02 січня 2023 року комісією АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" у складі представників відособленої дільниці шахти № 9/10-шахти № 14/15: начальника шахти ОСОБА_3 , начальника дільниці ГПР ОСОБА_4 та гірничого майстра ОСОБА_5 складено акт про те, що 02 січня 2023 року ОСОБА_1 у телефонному режимі був повідомлений та йому зачитано Наказ № 652-ОП від 30 грудня 2022 року про те, що йому оформлено простій у період часу з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року (а.с.10).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 206 від 13 вересня 2022 року "Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" Марганецьку міську територіальну громаду внесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Встановлено у справі, що в період часу з 02 січня 2023 року по 30 січня 2023 року ОСОБА_1 знаходився на лікарняному (а.с.44, 45).

24 березня 2023 року ОСОБА_1 був звільнений з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.6, 7).

Звернувшись до суду у січні 2024 року із позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 652-ОП від 30 грудня 2022 року про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 ; стягнути з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час простою не з вини працівника, починаючи з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, посилаючись на його незаконність (а.с.1-3).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

У наказах про оголошення простою необхідно посилатися на відповідні положення ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Однак, у оскарженому позивачем наказі №652-ОП від 30 грудня 2022 року "Про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року взагалі відсутні посилання на відповідні положення ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Роботодавець не приймав рішення про призупинення трудового процесу, не приймав рішення про форми організації праці позивача.

У оскарженому наказі про оголошення простою працівнику не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення роботи позивачем саме через введення воєнного стану.

Отже, відповідачем не були дотримані вимог чинного законодавства під час оголошення простою, а саме не встановлено об`єктивних причин для оголошення простою; неправомірне встановлення виплати на час простою у розмірі 2/3 від посадового окладу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про незаконність оскарженого позивачем наказу в частині відносно позивача ОСОБА_1 .

Стосовно строків позовної давності у цій справі колегія суддів звертає увагу на наступне.

01 липня 2022 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набув чинності 19 липня 2022 року, за яким статтю 233 КЗпП було змінено.

Так, згідно з новою редакцією зазначеної норми працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (частина перша).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (частина друга).

30 грудня 2022 року на АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" було видано наказ оскаржений позивачем у цій справі №652-ОП "Про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року" (а.с.23, 24).

02 січня 2023 року комісією АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" у складі представників відособленої дільниці шахти № 9/10-шахти № 14/15: начальника шахти ОСОБА_3 , начальника дільниці ГПР ОСОБА_4 та гірничого майстра ОСОБА_5 складено акт про те, що 02 січня 2023 року ОСОБА_1 у телефонному режимі був повідомлений та йому зачитано Наказ № 652-ОП від 30 грудня 2022 року про те, що йому оформлено простій у період часу з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року (а.с.10).

24 березня 2023 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи з АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.6, 7).

Встановлено, позивач отримав розрахунок та трудову книжку у день звільнення 24 березня 2023 року.

Таким чином, звільнившись з роботи 24 березня 2023 року - на вказаний період часу, позивач повинен був знати про винесений відповідачем наказ від 30 грудня 2022 року №652-ОП "Про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року", оскільки позивач у вказаний період часу не працював та не отримував заробітну плату у відповідному розмірі, та звільнившись з роботи 24 березня 2023 року, позивач отримав повний розрахунок та трудову книжку у день звільнення.

Із позовними вимогами у цій справі, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду - 23 січня 2024 року, тобто з пропуском тримісячного строку на оскарження наказу від 30 грудня 2022 року про простій працівників АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" з 01 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 , та стягнення середнього заробітку за час простою не з вини працівника, починаючи з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року

Отже, позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, однак позивачем пропущено строки позовної давності, передбачені 233 КЗпП України на звернення до суду із вказаним позовом у цій справі, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у зв"язку з пропуском строків позовної давності.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мунтяна Тимофія Івановича - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним та скасування наказу про простій, стягнення середнього заробітку за час простою - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним та скасування наказу про простій, стягнення середнього заробітку за час простою - відмовлено.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 11 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова