Справа № 466/589/25 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/420/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

12 лютого 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Цяцяк Р.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито, так як апелянтом не оплачено судовий збір відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Подана апеляційна скарга мітить клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору. Згадане клопотання обґрунтовується тим, що її « … майновий стан не дає змоги сплатити за встановленою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставкою розмір судового збору у зв`язку з фактом відсутності доходу за період І квартал 2023р. ІV квартал 2024 р.».

До вищезгаданого клопотання долучено: відомості Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, згідно з якою стосовно ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2024 року інформація про доходи відсутня; довідку з Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; копію листа Державного центру зайнятості та копію листа Пенсійного фонду України.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Надані апелянтом відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, довідка Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; копія листа Державного центру зайнятості та копія листа Пенсійного фонду України, не характеризують у повній мірі майновий стан ОСОБА_1 за попередній календарний рік, оскільки, остання не є особою з інвалідністю або пенсіонером за віком, відповідно є працездатною особою.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доходу та надані апелянтом відомості не є беззаперечними і достатніми доказами її скрутного майнового стану та не підтверджують достовірність тієї обставини, що вона не може сплатити судовий збір, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів про її майновий стан в цілому ( відомостей про грошове утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо).

Констатація скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої апеляційної скарги не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

А відтак, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, враховуючи відсутність належних доказів в підтвердження фінансового стану, який не дозволяє оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року, слід відмовити за його необґрунтованістю. З урахуванням вищенаведеного, провадження за апеляційною скаргою може бути відкрито за умови оплати судового збору згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги, в розмірі 605 грн. 60 коп. за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова (Личаківський) 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір у справі ( № справи) за позовом (ПІБ чи назва установи, організації скаржника), Львівський апеляційний суд. ( назва суду, де розглядається справа), код ЄРПОУ 42262398 ( суду де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи допущені недоліки, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали подана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Документи, що підтверджують сплату судового збору необхідно у передбачений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для оплати судового збору - десять днів з дня отримання апелянтом даної ухвали.

У випадку невиконання апелянтом у встановлений строк вимог даної ухвали (неподання доказів про сплату вказаних судових витрат до Львівського апеляційного суду), апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута апелянту.

Суддя Львівського апеляційного суду Цяцяк Р.П.