Справа № 334/6104/24
Провадження № 2/331/414/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд до іншого суду,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка надійшла до суду в порядку статті 31 ЦПК України, з Ленінського районного суду міста Заопріжжя.

27 січня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про передачу зазначеної цивільної справи на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харькова, оскільки місце проживання відповідачки, як внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 і представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце проведення судового засіданні, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно інформації, яка міститься у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 711929 від 30.07.2024 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вказаними параметрами не знайдено (а.с.144).

Відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-06/02/7763 від 01.08.2024 року, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , - з 27.11.2015 року по теперішній час (а.с.147).

В обґрунтування підсудності даної справи Дзержинському районному суду міста Харькова представник відповідача ОСОБА_2 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 зазначає, що позов подається за зареєстрованим (фактичним) місцем проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи (ВПО).

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки № 6326- від 16.01.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, адреса проживання відповідача ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи зазначена: АДРЕСА_1 . Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Вирішуючи заявлене стороною позивача клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» № 509 від 01.10.2014 року, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України № 579 від 09.08.2017 року внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Отже, з 16.08.2017 року довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

При цьому, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 646 від 22.09.2016 року, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, вищевказана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що виключає можливість розгляду справи Дзержинським районним судом міста Харькова, виходячи з положень загальних правил підсудності, визначених нормами ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Фактичне місце проживання / перебування відповідача ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи зазначено: АДРЕСА_1 . Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адресою зареєстрованого місця проживання відповідача є АДРЕСА_2 , а отже дана справа підсудна Жовтневому районному суду міста Запоріжжя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Таким чином, враховуючи, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харькова за територіальною юрисдикцією (підсудністю), слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 31, 32, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харькова, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун

,