Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1307/23 Головуючий у 1-й інст. Самойленко Л. М.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 273/1307/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 5 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Самойленко Л. М.,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року у справі №273/615/18 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, у розмірі по 779,50 грн щомісячно, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону.

На даний момент відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1500 грн щомісячно, проте такої суми не вистачає навіть на те, щоб купити сину все необхідне для навчання на один місяць.

Вона фактично сама утримує та виховує сина, проте оскільки перебуває у складному матеріальному становищі, не в змозі належним чином забезпечити сина всім необхідним. Натомість відповідач офіційної роботи не має, працює неофіційно, податки не сплачує, має власну пилораму, отримує значні неофіційні доходи приблизно 15000 грн на місяць.

Таким чином, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 5 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 29.10.2018 року по справі №273/615/18 з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що у застосуванні норм матеріального права суд обмежився лише ix цитуванням, без врахування дійсних обставин справи.

У рішенні суд послався на постанову Верховного Суду в справі № 355/511/17 від 07.11.2018, проте в зазначеній справі інший предмет cпopy та інші обставини: попереднім рішенням суду були визначені аліменти в розмірі, не меншому, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, спір стосувався збільшення аліментів до розміру, не меншого, ніж 50 % прожиткового мінімуму.

При ухваленні рішення суд виходив з припущення, що зміна способу стягнення аліментів не призведе до збільшення ix розміру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є саме збільшення розміру визначених рішенням Баранівського районного суду Житомирськоі області від 29.10.2018 року у справі №273/615/18 та стягуваних з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом зміни способу ix стягнення з твердої грошової суми на 1/4 частину від ycix видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка зазначала, що він щомісячно сплачує на утримання сина 1500 грн., проте цих коштів на утримання дитини їй не вистачає, бо розмір аліментів має бути не меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому аліменти слід стягувати в 1/4 частині від ycix видів доходів, щоб вистачало на утримання сина, а саме, щоб розмір стягнення був вищий, ніж отримуваний нею в даний час 1500 грн.

Вважає, що позовні вимоги не були підтверджені жодним доказом, а лише голослівними твердженнями про те, що неофіційний дохід відповідача становить 15000 грн, він не сплачує податки, має пилораму та відмінний стан здоров`я, а от утриманців та аліментних зобов`язань ні. Водночас визначених судом аліментів в розмірі 779,50 грн., хоча він сплачує 1500 rpн., недостатньо для задоволення потреб дитини. При цьому, позивачкою не надано жодного доказу, що підтверджував би зазначені нею обставини, крім ix переліку.

Також позивачкою надано суду недостовірну інформацію про те, що він аліментів більше нікому не сплачує, що взагалі було самостійною підставою для відмови їй в судовому захисті, оскільки у справі є докази того, що він не тільки сплачує аліменти на іншу дитину, але й сплачує їх саме на користь позивачки, тобто від нього вона отримує аліменти на двох їхніх спільних дітей, але за різними рішеннями суду.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів, суд виходив з того, що позивачка не повинна підтверджувати свої вимоги доказами, адже зміна способу стягнення аліментів не призведе до збільшення розміру аліментів та є її абсолютним правом.

Проте в такому випадку саме позивачка повинна була довести за допомогою належних доказів, що зміна способу стягнення аліментів не призведе до збільшення розміру аліментів, чого вона не зробила.

Зауважив, що суд взагалі не дав оцінки його запереченням, що містилися у відзиві, проігнорувавши їх.

Суд не взяв до уваги той факт, що незважаючи на те, що розмір стягуваних на сина аліментів визначений у виконавчому листі в твердій грошовій сумі 779,50 грн., виконавцем вони стягуються щомісячно в розмірі 1500,00 rpн. відповідно до приписів ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто законом захищене право позивачки отримувати аліменти не менше половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не залежно від того, який розмір визначено у виконавчому листі, i для цього не треба нового рішення суду. Про те, що він щомісячно сплачує 1500 rpн. аліментів за виконавчим листом №273/615/18, позивачка зазначала в позовній заяві.

Суд не врахував його доводів про те, що 1500 грн. аліментів, які за твердженням позивачки, він сплачує на утримання сина ОСОБА_5 , відповідають 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на той час 1416,50 грн.).

Суд не дав належної оцінки наявним в справі доказам, які підтверджують те, що з часу ухвалення рішення від 29.10.2018 року у справі №273/615/18 його матеріальний та фінансовий стан погіршився, також у нього підірвалося здоров`я, а лише обмежився їх переліком без їх оцінки, проекції на обставини справи та норми матеріального права.

Вказав, що через тяжку хворобу з квітня 2023 року не має офіційних доходів, що підтверджено довідкою ОК-5, яка міститься в матеріалах справи, та постійно лікується, на що потрібні грошові кошти, переніс оперативне втручання на хребті та на час розгляду справи його документи перебували на розгляді в MCEK, де вирішувалося питання про встановлення групи інвалідності.

26.04.2024 року йому було встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду MCEK cepii 12ААГ №633861. До суду її не надано, бо вона отримана після ухвалення рішення, проте він подав всі інші документи, на підставі яких йому була встановлена інвалідність, але суд їх не дослідив належним чином та надав їм належної оцінки.

Також у нього є інші аліментні зобов`язання, оскільки він сплачує на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей.

Так, рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 23.08.2023 року у справі № 273/454/23 вирішено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини ycix видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2023 року і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виконавчий лист № 273/454/23 також перебуває на виконанні в Звягельському ВДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження ACBП №73419576, що підтверджено матеріалами справи.

Стягуючи з нього аліменти в у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , суд не звернув уваги, що з урахуванням вже стягуваних з нього на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів на утримання доньки Злати після ухвалення оскаржуваного рішення сумарна частка аліментів, які належать до стягнення, становитиме 1/6+1/4=2/12+3/12=5/12.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі №273/615/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 779,50 грн. щомісячно, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття сина.

Відповідно до копій медичних виписок ОСОБА_2 з 06.06.2023 року хворів та неодноразово проходив лікування з приводу поширеного ускладненого остеохондрозу та інших хвороб.

Згідно з копією висновку ЛКК №90 від 20.06.2023 року мати відповідача - ОСОБА_7 , 1950 року народження, потребує постійного стороннього нагляду та догляду.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) дохід ОСОБА_2 за 2022-2023 роки становить 6500-6700 гривень на місяць.

Відповідно до копії виконавчого листа від 17.11.2023 року №273/454/23 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з виконавчим листом від 17.11.2023 року №273/454/23 23.11.2023 року відкрито виконавче провадження №73419576.

Також 26.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57967079 на підставі виконавчого листа №273/615/18, виданого 05.12.2018 року.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини , на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, і навпаки).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував стан здоров`я відповідача, а також факт сплати ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з виконавчим листом №273/454/23 від 17.11.2023 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

При вирішенні даного спору судом також врахована та обставина, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, значно погіршився стан здоров`я позивачки, що підтверджується виписками з її медичної карти.

Отже, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітнього сина сторін та забезпечення його належного матеріального утримання, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову та визначення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 5 квітня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: