Провадження № 2/750/856/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді Косенка О.Д.,
секретар Веремій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
31 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі -відповідач) про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2016 шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням цього ж суду від 16.03.2015 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на дочку в сумі 600 грн щомісячно з 16.02.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів витрати на утримання дитини значно зросли. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їх спільної дочки, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище.

Відповідач на даний час працевлаштований та має фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 600 грн на частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить суд витребувати у відповідача довідку про його доходи за період 01.01.2024 по 01.12.2024.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 04.02.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у відповідача довідку про його доходи за період 01.01.2024 по 01.12.2024.

Позивач у судове засідання 04.02.2025 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.02.2025.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило. Витребувані судом докази не надав.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 10.11.2012 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, номер актового запису 1858 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 30.04.2013 (а.с. 6).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2016 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7,7 зворот).

Рішенням цього ж суду від 16.03.2015 у справі № 750/1532/5-ц задоволено позов позивачки, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 600 грн щомісячно з 16.02.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8,8 зворот).

Як зазначає позивач, з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів витрати на утримання дитини значно зросли. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхньої спільної дочки, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище.

За даними форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, позивачка у 2023 році доходів, які підлягають оподаткуванню, не отримувала взагалі, а за 2024 рік отримала доходи у розмірі 10 075,82 грн (а.с. 9-10).

За інформацією позивача, відповідач на даний час працевлаштований та має фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частина 2 ст. 51 Конституції України визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України)

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що регламентують обов`язки батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст. ст. 182, 183, 184 СК України, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17.

Аналіз вищезазначених норма законодавства та судової практики свідчить про те, що позивачеві надано право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Звертаючись з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка посилалась на те, що в умовах збільшення рівня цін, а відтак збільшення витрат на утримання дитини встановлений розмір аліментів ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище, тоді як у відповідача покращився матеріальний стан.

Факти істотного підвищення рівня цін та девальвації національної валюти за період з 2016 по 2025 рік, у відповідності до ч. 3 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд визнає загальновідомими та такими, що не потребують доказування.

Також є загальновідомими ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку.

За даними реєстру застрахованих осіб позивачка у 2023 році доходів, які підлягають оподаткуванню, не отримувала взагалі, а за 2024 рік отримала незначний доход.

Натомість за інформацією позивача, відповідач на даний час працевлаштований та має фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду.

За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довела обставини, на які посилається у позові належними та достовірними доказами, натомість відповідач свої заперечення проти позовних вимог в установлений судом строк для подачі відзиву не надав.

Суд також приймає до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні), тобто є гарантованим мінімумом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачка при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн судового збору.

На підставі ст. ст. 180-181,183,184,192 СК України, керуючись ст. ст. 141, 161, 258, 259, 263-265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2015 у справі № 750/1532/5-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600 гривень щомісячно з 16.02.2015 року і до досягнення повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (призначення платежу: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/, 22030106; код за , банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Олег КОСЕНКО