Справа № 216/4159/24
Провадження № 2/216/510/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання: Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

12 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі ТОВ «Українські фінансові операції») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що останні десять років позивач не оформлював кредит, не укладав договорів позики та інших угод з відповідачем, а також не отримував жодних претензійних вимог, договорів заміни сторони у зобов`язанні, а тому відсутні підстави для видачі виконавчого листа. Разом з тим, існує ймовірність, що невідома особа, яка здійснила крадіжку його майна, серед якого були й документи, оформила кредит на ім`я позивача. За фактом крадіжки було внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за № 0000380, за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України, яке триває по теперішній час. Посилаючись на вищевказані обставинипозивач просив суд визнати виконавчий лист виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.04.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 24495, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

02 вересня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з відзивом на позов, та надав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з оглядну на те, що справа незначної складності, та до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, та перерахування коштів адвокату.

Позивач, представник позивача Лисенко О.А. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 24495, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 1172049 від 28.05.2018, якому товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 2-31/08-В від 31.08.2020, якому в свою чергу товариством з обмеженою відповідальністю «Дженесіс Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги № 07-23/05 від 23.05.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором № 1172049 від 28.05.2018, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Дженесіс Фінанс» та відповідачем.

Заборгованість стягнено за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 в розмірі 22 406,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3000 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченим процентами 1653 грн, заборгованості за нарахованою пенею 16 823,50 грн, плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат».

Листом приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Куземченка А.С. від 06.05.2024 № 01-29/15959 встановлено, що на підставі заяви стягувача 14.06.2021 було розпочато виконавче провадження № 65793711 з примусового виконання виконавчого напису № 24495 вчиненого 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість в розмірі 22 406,50 грн. Виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 працює у комунальному підприємстві теплових мереж «Криворіжтепломережа», та на адресу підприємства було направлено постанову від 25.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника для утримання суми боргу, основної винагороди приватного виконавця, витрат на проведення виконавчих дій. Дане виконавче провадження 26.09.2023 було завершено, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право винило в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виконано в порядку примусового виконання приватним виконавцем, виконавче провадження було відкрито ще 25 червня 2021 року шляхом звернення стягнення на заробітну плату позивача в КПТМ «Криворіжтепломережа», та завершено 26 вересня 2023 року, тобто позивачу достеменно було відомо про стягнення грошових коштів за виконавчим написом, незаконність якого він не оскаржував. Звернення позивача до суду з позов про визнання виконаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд вважає необґрунтованим, та не доведеним в частині порушення, невизнання або оспорювання його прав, що зумовило звернення до суду за захистом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у відповідності до вимог законодавства та його правозастосування до фактично виниклих правовідносин, суд приходить до висновку, що у порушення статті 81 ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 141, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення № 2;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, приміщення № 59, кімната № 413, приміщення № 68;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5.

Суддя Ю.В.Онопченко