У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2945/24

07 лютого 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Просить суд постановити ухвалу, згідно якої видати йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дублікат виконавчого листа, згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2009 року у справі №2-102/09, і розглянути подану заяву без його участі.

Згідно ухвали суду від 27.01.2025 року, з підстав наведених у ній, постановлено залучити по даній справі в якості заінтересованої особи Надвірнянський відділ ДВС Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В судове засідання заявник не прибув, натомість, як зазначено вище, у своїй заяві про видачу дубліката виконавчого листа просив суд розглянути її без його участі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник Надвірнянського відділу ДВС Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання також не прибув, однак на електронну адресу суду надійшов лист за підписом головного державного виконавця І.Чіх, в якому він просить проводити розгляд даної справи без їх участі, зазначивши, що Надвірнянський відділ ДВС не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Отже, дослідивши матеріали справи, письмові докази, долучені до заяви про видачу дубліката виконавчого листа, з урахуванням позиції Надвірнянського відділу ДВС Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно даної заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом перевірено, що в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувала справа №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

07.05.2009 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено рішення по даній справі і в подальшому видано ОСОБА_1 виконавчий лист №2-102/09.

Відповідно до ухвали суду від 22.11.2013 року, з підстав, викладених у ній, постановлено видати дублікат виконавчого листа, згідно вказаного вище рішення Надвірнянського районного суду від 07.05.2009 року по справі №2-102/09р. за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі даної ухвали суду 28.11.2013 року судом було видано ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа №2-102/09 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 51525,25 грн. заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди та 500 грн. завданої неправомірними діями моральної шкоди (залишок боргу 36791,48 грн.), що підтверджується копією постанови від 19.03.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №58664511 (а.с.7).

Проте, як з`ясовано судом, згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2021 року, з підстав, наведених у ній, вказаний виконавчий лист №2-102/09 було постановлено повернути стягувачу, із зазначенням дати, до якої виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання (а.с.8).

Як вбачається із листа Надвірнянського відділу ДВС на ім`я ОСОБА_1 за №41415 від 24.06.2024 року, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувану разом з виконавчим листом було направлено за адресою останнього (а.с.11).

Разом з тим, у своїх вимогах заявник посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №58664511 з ідентифікатором доступу в установленому законом порядку йому не надсилалась, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості слідкувати за ходом виконавчого провадження.

Крім того, як вказує ОСОБА_1 , перешкодою цьому були і обмеження через ковід-19 та хірургічна операція, проведена йому у зв`язку з онкозахворюванням, а в подальшому війна.

Стверджує, що про те, що в травні 2021 року виконавчий документ був направлений на його адресу, він дізнався тільки в червні 2024 року із відповіді ВДВС на письмову заяву.

Натомість у травні-червні 2021 року він не отримував ні по «Укрпошті», ні по електронній пошті повернутих ВДВС документів.

Звертає увагу, що із наявних матеріалів вбачається, що відповідні документи були направлені йому згідно постанови державного виконавця від 26.05.2021 року, але, як видно із документа ф.103 «Список №2510 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Надвірна-5. Відправник: двс», під №2 вказано відправлення на його ім`я, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою, яка не відповідає дійсності.

У своїй заяві про відкриття виконавчого провадження ним було вказано правильну адресу: АДРЕСА_2 , однак з невідомих причин, виконавець супровідного листа вказав поштове відділення 03035, хоча свою заяву від 13.03.2019 року заявник відправляв з п/в 03031 (а.с.9).

Отже, у зв`язку з наведеним, заявник не міг отримати даного листа від Надвірнянського відділу ДВС.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2-102/09, надісланий за адресою ОСОБА_1 , відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2021 року, міг бути втрачений при пересиланні поштовою кореспонденцією.

Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив, що підтверджується як заявником так і представником відділу ДВС.

В зв`язку з наведеним, відсутність виконавчого листа, позбавляє стягувача права повторно звернутись до державної виконавчої служби з метою стягнення з боржника заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, втрата виконавчого листа відбулася поза волею стягувача.

З огляду на викладене, рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2009 року у справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди станом на даний час залишається не виконаним, а виданий згідно вказаного рішення дублікат виконавчого листа №2-102/09 втрачено було не з вини стягувача.

Вирішуючи дану заяву по суті, суд констатує наступне:

Пунктом 9 ч.2 ст.129 Конституції України, закріплено, що основними засадами судочинства є, в тому числі - обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Як зазначено вище, згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Отже, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважність причин пропуску строку повторного звернення виконавчого документа до виконання заявник обґрунтовує тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження №58664511 з ідентифікатором доступу в установленому законом порядку йому не надсилалась, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості слідкувати за ходом виконавчого провадження, а також тим, що перешкодою цьому були і обмеження через COVID-19 та хірургічна операція, проведена йому у зв`язку з онкозахворюванням, а в подальшому війна.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, згідно ч.5 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну правову норму права».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі №2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі №1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі №750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі №753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі №433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі №607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання, змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Як вказано вище, в ході розгляду заяви встановлено та не спростовано, що рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2009 року у справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди станом на даний час залишається не виконаним, а виданий згідно вказаного рішення дублікат виконавчого листа №2-102/09 втрачено було не з вини стягувача.

Повторно даний виконавчий лист для виконання не надходив.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що причини пропуску строку для повторного пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до виконання є поважними.

Проте, як вбачається із вимог заяви, ОСОБА_1 не заявлено вимогу про поновлення строку для пред`ялення виконавчого листа до виконання, дублікат якого він просить видати, а лише обґрунтовується поважність його пропуску як умови для видачі такого дубліката.

Суд звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

З огляду на викладене, суд констатує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Як зазначено вище, у відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.4 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з огляду на всі зазначені вище, повно та всебічно з`ясовані обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, зурахуванням того, що суд прийшов до переконання про поважність причин пропуску строку для повторного пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до виконання, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, підлягає до задоволення.

Разом з тим, у відповідності до п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, із заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави сляд стягнути 90 грн. 84 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 353, 354, п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити.

Видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованому: АДРЕСА_3 , дублікат виконавчого листа, згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2009 року у справі №2-102/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , на користь держави 90 грн. 84 коп. судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали

складено 12.02.2025 року.

Суддя Грещук Р.П.