Справа № 298/2070/24
Номер провадження 2/298/293/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 лютого 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Ротмістренко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Хомин Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Великий Березний в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що 04.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА)» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 7037369 про надання споживчого кредиту (надалі Кредитний договір). Зазначений Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, розміщених на сайті https//creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами Кредитного договору сума кредиту складає 12 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 29.08.2024 вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору.

Як указує позивач, свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало та надало йому кредит в сумі 12 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 14.09.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (з 27.05.2024 по 25.07.2024) в межах строку договору в розмірі 14 328 грн.

27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором товариство повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідного повідомлення.

Отже, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором склала: 29 193, 60 грн., з яких сума кредиту складає 12 000 грн., сума процентів за користування кредитом 17193,60 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 43521,60 грн., з яких 12000 грн. є тілом кредиту, 17193,60 грн. нараховані проценти, 14328 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів.

Оскільки на письмову вимогу про погашення заборгованості відповідачем не виконані, заборгованість у добровільному порядку не сплачена, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 43 521, 60 грн., а також судові витрати по справі.

04 грудня 2024 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Також ухвалою суду за клопотання позивача було витребувано від АТ « Універсал Банк» докази.

28.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про зміну назви учасника справи у зв`язку з заміною назви юридичної особи з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

28.01.2025 ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області клопотання представника позивача задоволено та замінено найменування позивача у вказаній цивільній справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

У судове засідання представник позивача, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, водночас подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовну заяву підтримує та просить таку задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученими відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280 282 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА та ОСОБА_1 укладено договір № 7037369 про надання споживчого кредиту. Даний договір укладено в електронному вигляді за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затвердженим наказом №205-ОД від 10.02.2022, копії яких додано до матеріалів справи.

Так, з метою укладення Кредитного договору відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА», зайшовши перед цим на сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https//creditplus.ua/ru/documents, де ознайомився з текстом кредитного договору. Правилами, паспортом споживчого кредиту.

Як убачається з Кредитного договору, такий з відповідачем укладено в електронному вигляді шляхом його підписання останнім електронним підписом за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора «С1356», відправленого на номер телефону, указаному в договорі.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3 Кредитного договору сума кредиту складає 12000 грн. Строк кредиту 360 днів Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 29.08.2024 вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (п.1.4). Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору (п. 1.5.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 97 968, 00 грн. (п 1.8).

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Також з матеріалів справи вбачається, що 04.09.2023 відповідачем разом із Кредитним договором за допомогою електронного цифрового підпису підписано паспорт споживчого кредиту, в якому обумовлено основні умови кредитування, зокрема, суму кредиту, яка становить 12 000 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка 726, 35 % річних (1,99 % в день), знижена процентна ставка до 14.09.2023 690, 03 % річних (1, 89 % в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 97 968, 00 грн.

До позовної заяви додано також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7037369, яка, як убачається також підписана відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису з використанням одноразового цифрового ідентифікаторі С1356, в якій передбачено, що усього сума платежів за розрахунковий період складе 97 968, 00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав передбачену Кредитним договором суму кредитом в розмірі 12 000 грн.

Так, з повідомлення Акціонерного товариства «Універсал Банк» убачається, що 04.09.2023 на платіжну картку НОМЕР_3 надійшов платіж у розмірі 12 000, 00 грн. Власником вказаної картки є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Кошти зараховувались через платіжну систему.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором № 7037369 від 04.09.2023 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», з якого вбачається, що станом на 26.05.2024 загальна сума заборгованості за Договором №7037369 від 04.09.2023 у ОСОБА_1 складає 29 193,60 грн.

27 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке у подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (надалі Договір факторингу).

Згідно з умовами вказаного договору клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, що підтверджується договором № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 та реєстром боржників, актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором Факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024.

З витягу з реєстру боржників Додаток №1 до Договору Факторингу №27.05/24-Ф, вбачається, що під порядковим номером 10981 значиться боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору 7037369, сума заборгованості за основною сумою боргу 12000 грн., сума заборгованості за відсотками 17 193,60 грн., сума заборгованості разом 29 193,60, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 256.

Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу за цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно з п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (Копія додається) - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Як убачається, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» має право укладати договори факторингу.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідного повідомлення.

Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Заборгованість за Кредитним договором відповідача перед позивачем складає : сума кредиту 12 000 грн, сума процентів за користування кредитом 17 193, 6 грн., всього 29 193,6 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за Договором № 7037369 про надання споживчого кредиту від 04.09.2023 за 60 календарних днів (27.05.2024 25.07.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 14 328 грн., сума основного боргу 12 000, 00 грн.

Таким чином за станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12 000, 00 грн. тіло кредиту та 17 193,6 грн. нараховані проценти, а також нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів 14328, 00 грн., всього 43 521, 60 грн.

Позивач, на виконання пп. 3 п. 4.1 Кредитного договору повідомило відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором, шляхом надсилання повідомлення на електронну адресу відповідача зазначену в кредитному договорі.

У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи порушений у позові спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний

договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд констатує, що підписавши договір про надання споживчого кредиту, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на умови кредитного договору, що в ньому передбачені та взяв на себе відповідні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, однак у визначений строк їх у повному обсязі не повернув.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У встановлений процесуальним законом строк відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які могли б підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань.

За наведених обставин суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед позивачем.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Водночас згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наданих позивачем доказів дає підстави для висновку, що належними та допустимими доказами у справі доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», факт отримання відповідачем кредитних коштів, невиконання останнім умов Кредитного договору, що призвело до порушення умов такого договору та виникнення у зв`язку з цим заборгованості по кредиту, а також факт переходу прав вимоги від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача.

З огляду на ту обставину, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» від 094.09.2023, доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу суду не надав, як і не надав доказів, підтверджуючих виконання ним умов кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим такі підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з такого.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати по справі, зокрема судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 10 000 грн. витрат на правничу (правову) допомогу.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції № 3822 від 22.11.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», назву якого у подальшому змінено на ТОВ « Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеномустаттею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч. ч. 4 6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження розміру витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, представник позивача надав суду: укладений між адвокатом Столітній М.М. та ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Україна» 17.07.2024 договір № 17/07-2024 про надання правничої (правової) допомоги, Заявка №5536 на виконання доручення до Договору №17/07-2024 від 17 липня 2024 року якою, серед іншого, визначено ставку гонорару Адвоката за послуги, суму гонорару, види робіт. Згідно з п.5.2 загальна сума гонорару складає 10 000 грн.; акт №5536 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 із визначенням вартості правничої допомоги, у розмірі 10 000,00 грн., виконаних адвокатом Столітнім М.М. з описом вартості послуг.

Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/WestAllianceLimited» проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд бере до уваги ціну позову. Також, на переконання суду, дії щодо підготовки позову у справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та як, убачається, такі є типовими. А тому, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн., що, на думку суду, буде засадам відповідати розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 43 521, 60 (сорок три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 60 копійок, з яких 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок сума кредиту, 17193,60 (сімнадцять тисяч сто дев`яносто три) гривні 60 копійок сума процентів за користування кредитом; 14328 (чотирнадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок нараховані проценти за 60 календарних днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуюча О.В. Ротмістренко