Провадження № 2/750/421/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

секретаря Мишастої К.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить об`єкт житлової нерухомості, а саме 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Позивач не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері через психологічне виснаження, оскільки за короткий період часу вона втратила батька та матір. Смерть матері призвела до тяжкого фізичного, морального та інтелектуального перевантаження, у зв`язку з чим позивач зверталася за психологічною допомогою, тривалий час не могла сприйняти смерть матері та змиритися з цим фактом. Окрім того, позивач вважала, що перебіг строку для прийняття спадщини зупинено на період дії воєнного стану, оскільки така інформація поширювалася у засобах масової інформації.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник Чернігівської міської ради подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила прийняти рішення в межах чинного законодавства і за наявними документами.

Позивач відповідь на відзив не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник Чернігівської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 12 липня 1991 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 19-зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18 на звороті).

Після смерті батька позивач успадкувала 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2023 (а.с. 16).

Вказана квартира, згідно ордеру № 628 від 07.04.1982, була надана ОСОБА_6 , сім`я якого складалася з трьох чоловік - він, його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 (а.с. 14, 15-зворот).

В подальшому вказана квартира була приватизована, видано свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частинах (а.с. 15).

Позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її матері, до складу спадщини входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 78698405 від 10.10.2024, спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 11-зворот).

11 жовтня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, проте їй було відмовлено, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання відповідної заяви (а.с. 11).

Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки перебувала у пригніченому психоемоційному стані, не могла змиритися з фактом смерті матері і прийняти його, зверталася за допомогою до психолога. Саме після наполягань чоловіка, вона пішла до нотаріуса. Окрім того, такі події, як смерть батька, введення на території України воєнного стану, а в подальшому смерть матері суттєво вплинули на її життя, а відчуття постійного нервового збудження не давало можливості зосередитись на необхідності звернутись до нотаріуса з відповідною заявою. Також позивач зазначає, що вважала зупиненим перебіг строку для прийняття спадщини на період дії воєнного стану, оскільки така інформація поширювалася у засобах масової інформації.

Згідно довідки психолога ОСОБА_9 , члена української спілки психотерапевтів, від 31.10.2024, позивач знаходиться у стані нервового виснаження, який виник в результаті фізичного, морального та інтелектуального перевантаження, починаючи з грудня 2021 року, тобто з часу смерті батька. За висновком психолога, наслідком нервового виснаження є порушення в роботі багатьох систем організму та психічних функцій (пам`яті, уваги, уяви, мислення та сприйняття), з періодичними фобічними проявами (а.с. 19).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована.

Разом з тим, закон не містить застережень, які саме причини є поважними і визнання їх такими залежить від обставин конкретної справи.

Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до статті 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18).

Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін.

Суд бере до уваги, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини з урахуванням законодавчих змін є досить незначним, а тому враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини у вигляді 1/2 частини батьківської квартири АДРЕСА_1 , яка була виділена її батьку на склад сім`ї, в тому числі на неї, буде невиправданим втручанням у приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

За таких обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, беручи до уваги те, що в Україні з 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, який діє і на момент ухвалення судом рішення, що позивач втратила батька та матір, перебувала у стані важкого психоемоційного виснаження, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 34339125) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 968 грн. 96 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя