Справа № 930/3046/24
Провадження №2/930/130/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань: Поліщук Р.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи її тим, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 18 серпня 1998 року, купила у ОСОБА_3 житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Кіровської сільської Ради народних депутатів.

22 грудня 1998 року через чотири місяці після продажу будинку, колишня власниця будинку, ОСОБА_3 отримала Державний акт серія ІІ-ВН № 040604 на право приватної власності на землю, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,50 га в межах згідно з планом, яка розташована на території села Кірово Кіровської сільської ради.

Земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 має кадастрові номери :03:003:0692 площею 0,2500 га., що призначена для ведення особистого селянського господарства та :03:003:0691 площею 0,2500 га., що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку під належним їй житловим будинком з господарчими будівлями, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і змушена звернутися до суду.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.12.2024 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача та відповідача заяв і клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 06.12.2024 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від представника позивача, адвоката Примакової В.В. 11.02.2025 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача 11.02.2025 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Так як від відповідача подана заява про визнання позову, тому суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, немає.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.19).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 одружилися 19 липня 1970 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові: « ОСОБА_7 », дружині: « ОСОБА_7 » (а.с.20).

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 18 серпня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Кармазіним Я.К., ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила один одноповерховий будинок із цегли, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 040604, який видано 22 грудня 1998 року, ОСОБА_3 , яка мешкає в с. Кірово, Немирівського району Вінницької області, передається у приватну власність земельна ділянка, площею 0,50 гектарів у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Кіровської сільської ради. Землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Немирів, Немирівського району Вінницької області (а.с.12).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0691, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виді цільового призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Площа земельної ділянки 0.2500 гектарів. Власником земельної ділянки є ОСОБА_3 , на підставі державного акту від 22.12.1998 року серії ІІ-ВН № 040604 (а.с.13-18).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0692, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виді цільового призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Площа земельної ділянки 0.2500 гектарів. Власником земельної ділянки є ОСОБА_3 , на підставі державного акту від 22.12.1998 року серії ІІ-ВН № 040604 (а.с.26-30).

Відповідно до довідки, виданої 23 серпня 2024 року, по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 25.08.1998 року в реєстровій книзі за № 621 (а.с.23).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Разом з тим, згідно п.п. ґ п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі - постанова Пленуму) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

При вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з`ясовувати, зокрема, чому це питання не було визначено в договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження (п. 18-1 постанови Пленуму).

За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, кадастровий номер: :03:003:0692 площею 0,2500 га., що призначена для ведення особистого селянського господарства та кадастровий номер :03:003:0691 площею 0,2500 га., що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що заходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 12, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, кадастровий номер: :03:003:0692 площею 0,2500 га., що призначена для ведення особистого селянського господарства та кадастровий номер :03:003:0691 площею 0,2500 га., що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що заходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВН № 040604.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.П. Царапора