Справа №303/9741/24
4с/303/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево скаргу представника стягувача АТ «УКРСИББАНК» - Гладиш Ярослави Миколаївни про визнання дій ВДВС в м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача АТ «УКРСИББАНК» - Гладиш Я.М. звернулася до суду із скаргою про визнання дій ВДВС в м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

Заява мотивована тим, що 20.12.2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі №303/4885/17 про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №0 від 03.07.2007 року в розмірі 13 801,70 доларів США, пені 9 626,33 гривень та судовий збір по 1812,86 гривень з кожного.

31.01.2018 року видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 , який було звернено до примусового виконання. Однак, 17.11.2023 року дане виконавче провадження постановою державного виконавця було закінчено у зв`язку із тим, що боржник ОСОБА_2 помер.

Представник стягувача із Постановою про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника ОСОБА_2 не згідний, вважає її незаконною та просить суд її скасувати, оскільки вважає, що державний виконавець повинен був замінити померлого боржника на його правонаступника, а не виносити Постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник стягувача АТ «УКРСИББАНК» Гладиш Я.М. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, а також просить суд скаргу задоволити з підстав зазначених у ній.

Представник ВДВС в місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального в судове засідання не з`явився, про час та місце розглояду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали скарги та дослідивши докази, які були надані сторонами у справі, і надаючи їм оцінку, як в цілому, так і кожному доказу, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Довідки ВДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області від 19.09.2024 року №24.3-18/77805, виконавчий лист №557/22 виданого 08.11.2022 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно якого слід стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «УкрСиббанк» 13 801,70 доларів США, 1812,86 гривень судових витрат з кожного, 17.11.2023 року повернуто стягувачу, згідно до п.3 ч.1 ст.39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», і внаслідок пересилки з відділу ДВС на адресу стягувача вказану у виконавчому документі, вищевказаний виконавчий документ втрачено при пересилці (а.с. 11).

Із Листа ВДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області від 19.09.2024 року №358/24.3-18/77802 вбачається, що 17.11.2023 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №71172645, оскільки боржник ОСОБА_2 помер (а.с. 13).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» був задоволений, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 13 801,70 доларів США та пені у розмірі 9626,33 гривень (а.с. 16-18).

Дані правовідносини регулюються нормами Конституції України, ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. За змістом абзацу другого частини другої статті 39 Закону N 606-XIV виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених, зокрема пунктом 1 частини першої статті 37 Закону N 606-XIV (смерть, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво).

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок і сплати суми заборгованості, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) суду за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі N 916/617/17 (пункт 101)).

У разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі N 916/617/17 (пункти 78-79)).

Оскільки зі смертю боржника його грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права) за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 522/407/15-ц (пункти 57-62), від 13 березня 2019 року у справі N 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 1 квітня 2020 року у справі N 520/13067/17 (пункт 39), від 03 листопада 2020 року у справі N 916/617/17 (пункти 99-100)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі N 916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У пункті 5 частини першої статті 34 цього Закону визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, в даному випадку, тобто у зв`язку із смертю боржника ОСОБА_2 , виконання обов`язків та вимог у виконавчому провадженні допускається правонаступництво, а тому державним виконавцем неправомірно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що тягне за собою її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 260, 353, 354, 433, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення 17.11.2023 року постанови про закінчення виконавчого провадження №71172645 неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вжити заходів щодо усунення порушень законодавства та провести виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2023 року №71172645.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів дня її підписання.

Повний текст ухвали суду складений 11.02.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір