УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 212/3749/24

провадження № 61-1821ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпровського апеляційного суду 15 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ПІВНГЗК»), в якому просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 781 000,00 грн без відрахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «ПІВНГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю сина.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ПрАТ «ПІВНГЗК» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2024 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ПІВНГЗК» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ПІВНГЗК» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000,00 грн без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «ПІВНГЗК» на користь держави судові витрати в розмірі 7 700,00 грн.

14 лютого 2025 року ПрАТ «ПІВНГЗК» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року (надійшла до суду 14 лютого 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2024 році та заявляв позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 15 140,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Заявником позовні вимоги оскаржуються у повному обсязі.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 15 620,00 грн:

1) Ціна позову - 781 000,00 грн;

2) Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 7 810,00 грн (781 000,00*1%=7 810,00);

3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 15 620,00 грн (7 810,00*200%=15 620,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення учасникам справи копій цієї касаційної скарги представник заявника не надав.

Заявником не надано доказів направлення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Верховний Суд не бере до уваги надану представником заявника квитанцію

№ 2691606 про направлення касаційної скарги адвокату Толстих А. Б., оскільки у суду відсутні докази того, що адвокат Толстих А. Б. має право представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпровського апеляційного суду 15 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць