КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3874/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Падалко Ольги Юріївни на ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року (суддя Шевчук А.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» про визнання права на завершення процедури приватизації в порядку спадкування,

встановив:

у жовтні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на завершення розпочатої ОСОБА_2 процедури приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що вона є спадкоємицею першої черги після батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дитинства її батько був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 зі своїми батьками та братом. Вказана квартира була надана у користування її бабусі - ОСОБА_3 , як працівниці санаторію ім. «1-го Травня». У 1999 році було змінено статус будинку АДРЕСА_1 , який на той час був гуртожитком, та визнано його будинком з окремими квартирами для посімейного заселення. У 2003 році вказаний будинок прийнято до комунальної власності територіальної громади Оболонського району міста Києва.

Позивачка посилалася на те, що і її бабуся, і батько висловлювали волю на приватизацію займаної ними квартири та звернулися з відповідною заявою до органу приватизації. Причина відмови в приватизації нею буде зазначена пізніше, оскільки на час подання позову вона такою інформацією не володіє.

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк до 25 жовтня 2024 року для усунення недоліків, але не більше п`яти днів з часу отримання даної ухвали.

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Падалко О.Ю. просить ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Представник позивачки зазначає, що суд першої інстанції фактично позбавив

позивачку права на доступ до правосуддя, так як питання надання доказів повинно вирішуватися вже після відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суддя першої інстанції зазначив, що вона не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, оскільки позивачем та представником позивача вказана одна і тама сама особа - Падалко О.Ю. , у позові не зазначено доказів звернення ОСОБА_2 за життя до органу приватизації із заявою про приватизацію квартири, про не розгляд її в установлений строк або ж підтвердження незаконної відмови у її задоволенні; не обґрунтовано, яке право позивачки порушено, можливості застосування нею обраного способу захисту та звернення з позовом спадкоємця до закінчення часу прийняття спадщини, та підтвердження відсутності інших спадкоємців.

Суддя вважав, що позивачці необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням, складом осіб, які мають брати участь у справі, та їх статусом, прохальною частиною позову.

24 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Падалко О.Ю. подала до Оболонського районного суду м. Києва заяву про усунення недоліків, до якої додала нову редакцію позовної заяви, де зазначила позивачем ОСОБА_1 , а також зазначила, що не має можливості на стадії подання позову надати всі необхідні докази та планує заявити клопотання про витребування доказів після відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці, оскільки позивачка не виконала вимоги ухвали судді Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року в частині зазначення обґрунтувань та доказів на підтвердження можливості звернення з позовом спадкоємця до закінчення строку прийняття спадщини, та підтвердження відсутності інших спадкоємців.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований

розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Подана адвокатом Падалко О.Ю. 24 жовтня 2024 року редакція позовної заяви містить зазначення позивача та відповідача, третьої особи, місце їх знаходження, в ній викладені обставини, якими представник позивачки обґрунтовує позовні вимоги, та обґрунтовано підстави пред`явлення позову до визначеного нею відповідача.

При цьому, Цивільний процесуальний Кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а надає право позивачу вільно викласти зміст своїх вимог, які можуть бути уточнені судом під час попереднього розгляду справи.

Згідно частин 5, 7 статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України кожна сторона самостійно визначає обсяг доказів, які вона надає суду у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, а оцінка достатності наданих доказів судом здійснюється під час судового розгляду. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для залишення позовної заяви без руху, а у подальшому повернення її

позивачу.

Стаття 83 ЦПК України визначає, що сторони та інші учасники справи подають

докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч.1 ст.196 ЦПК).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до пунктів 7, 8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Колегія суддів вважає, що особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом з можливістю подальшого вирішення процесуальних питань щодо визначення предмета доказування, надання та витребування доказів в установленому порядку.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів ч.1 ст.4 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

За таких обставин, суддя не мав правових підстав для залишення позовної заяви без руху у зв`язку із ненаданням позивачкою доказів в обґрунтування позовних вимог до конкретного відповідача.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Згідно п. 4 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення

співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим

чи іншим учасником справи.

Отже, саме під час підготовчого судового засідання суд повинен визначити коло учасників справи та з`ясувати, якими саме доказами позивач доводить свої вимоги, заявлені до конкретного відповідача.

Під час судового розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (зокрема, справа № 523/9076/16).

У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача та відмову позивача замінити неналежного відповідача на належного, не притягнення до участі у справі всіх заінтересованих осіб, суд може відмовити у задоволенні позовних вимог, а не повернути позивачу позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене, суддя не мав правових підстав для залишення позовної заяви без руху та у подальшому повернення позовної заяви з цих підстав.

За таких обставин, залишення позовної заяви без руху, а у подальшому її повернення позивачу не ґрунтується на нормах процесуального права та є незаконним.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що суддею першої інстанції при постановлені ухвали про повернення позовної заяви позивачці допущенні порушення норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Падалко Ольги Юріївнизадовольнити.

Ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» про визнання права на завершення процедури приватизації в порядку спадкування направити до Оболонського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук