ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/645/24 Номер провадження 22-ц/814/456/25Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О.О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року у складі судді Шарової-Айдаєвої О. О.

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 426541370 від 29 жовтня 2021 року в розмірі 62 183,30 грн, що складається із заборгованості по кредиту у сумі 21 999,20 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 40 184,10 грн.

Позов мотивовано тим, що 29.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 426541370, згідно умов якого остання отримала у користування кредитні кошти в сумі 22 000 грн строком на 30 днів зі сплатою 1,88 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Вказаний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV436HQ.

Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, та ознайомилась із Правилами надання грошових коштів у позику та Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало відповідачу грошові кошти.

Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021 становить 62 183,30 грн, яка складається з 21 999,20 грн заборгованості по кредиту та 40 184,10 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020 та № 27 від 31.12.2021, предметом яких є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача

за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021 на загальну суму 62 183,30 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, до якого в подальшому було укладено ряд додаткових угод № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників вказаних у Реєстрі прав вимоги № 10 від 31.07.2023.

06.03.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі права вимоги, зокрема і до відповідача за кредитним договором № 426541370 від 29 жовтня 2021 року в загальному розмірі 62 183,30 грн.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» загальну суму заборгованості за договором кредитної лінії № 426541370 від 29 жовтня 2021 року у розмірі 62 183,30 грн, що складається із заборгованості по кредиту у сумі 21 999,20 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 40 184,10 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що вона не підписувала кредитного договору та паспорта споживчого кредиту, а позивачем не надано до суду паспорта споживача, в якому б містився її підпис, алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, де містився електронний цифровий підпис, аналог власноручного підпису відповідача.

Вказує, що жодного повідомлення від позивача про наявність заборгованості вона не отримувала, а на підтвердження переходу прав вимоги позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу, у яких відсутня інформація про визначені вимоги переходу прав вимоги і до яких саме боржників.

Зазначає, що матеріали справи не містять повідомлення її про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення такого повідомлення за договорами факторингу.

Наголошує на тому, що на момент укладення договорів факторингу та додаткових угод до них, боргові зобов`язання відносно неї за кредитним договором від 29.10.2021 ще не існували, відтак і не могли відступатися права первісного кредитора за цим договором.

Таким чином відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а договір факторингу є похідним від кредитного договору, а тому він не може бути укладений раніше кредитного договору.

Крім того вказує, що позивачем не надано доказів оплати за договорами факторингу, тобто не доведено факту переходу до нього права вимоги до неї, як відповідача за договором № 426541370 від 29.10.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А. І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 29.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 426541370, відповідно умов якого кредитодавець надав позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 22 000,00 грн строком на 30 днів від дати отримання кредиту, що визначено сторонами як Дисконтний період, а саме до 28.11.2021 з перенесенням щоразу зобов`язання позичальника на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, у разі невиконання позичальником свого зобов`язання з повернення основної суми кредиту (а. с. 13-16).

Відповідно до пункту 1.9 Договору проценти за кредитом у Дисконтний період визначено сторонами за дисконтною процентною ставкою в розмірі 204,40 процентів річних, що становить 0,56 процентів від суми кредиту за кожен день. За умови продовження строку Дисконтного періоду нарахування процентів за кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою у розмірі 685,32 процентів річних, що становить 1,88 процентів в день від суми кредиту за кожен день. У разі користування кредитом позичальником після закінчення Дисконтного періоду до взаємовідносин сторін застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою у розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, а у разі перенесення зобов`язання позичальника в порядку, встановленому пунктом 1.12.1, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Вказаний договір кредитної лінії укладений за допомогою офіційного сайту товариства -www.moneyveo.ua та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV436HQ, що є аналогом власноручного підпису.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно пункту 4.1. вказаного договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог за формою, встановленому у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги (а. с. 40-43).

В подальшому до вказаного договору було укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020 та № 27 від 31.12.2021, якими внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в частині строку дії договору, який продовжено до 31 грудня 2022 року включно (а. с. 46, 47-50, 52).

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, підписаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 426541370, від 29.10.2021 у розмірі заборгованості по тілу кредиту 21 999,20 грн, заборгованості по процентам за кредитом - 40 184,10 грн, а всього на суму 62 183,30 грн (а. с. 53 зворот-54).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 із змінами, внесеними Додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 щодо строку його дії до 30 грудня 2021 року включно, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 426541371 у загальному розмірі 62 183,30 грн, з яких: 21 999,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40 184,10 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 57-59, 62, 63, 64 зворот-65).

06.03.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а. с. 67-71).

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 426541371, у загальному розмірі 62 183,30 грн, з яких: 21 999,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 40 184,10 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 72).

18.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про укладення договорів факторингу та необхідності сплати заборгованості (а. с. 75-76).

На час розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором № 426541371 відповідачем ОСОБА_1 сплачена не була.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем належним чином доведені обставини виникнення права вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором та невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована, тому є підстави для задоволення позову.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції в цілому погоджується, але при визначенні суми заборгованості відповідача по процентах за користування кредитом суд не взяв до уваги погоджений сторонами строк кредитування за умовами кредитного договору № 426541371, що загалом становить 120 календарних днів та складається з 30 днів Дисконтного періоду та 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду, на які переноситься зобов`язання позичальника щодо повернення основної суми кредиту, протягом якого позивач має право на одержання процентів за договором.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див., зокрема, постанови ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10 цс 18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18)).

Отже, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитним договором обмежено встановленим договором строком кредитування, а у разі прострочення боржника після спливу строку кредитування настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021, визначені договором проценти за кредитом нараховувались кредитодавцем до 05.05.2022, тоді як встановлений договором строк кредитування сплинув 26.02.2022.

Нараховані за межами строку кредитування проценти не є процентами за користування кредитом, а згідно пункту 4.3 спірного кредитного договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України.

Водночас відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23) зроблено правовий висновок, щона кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Воєнний стан введено на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і під час його дії кредитор не вправі вимагати сплати боржником процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України.

Таким чином, позивач має право на проценти за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021 до 25 лютого 2022 року включно, що виходячи з розрахунку заборгованості становить 36 039,42 грн.

Стягнення з відповідача процентів за кредитним договором після спливу строку кредитування не відповідає нормам матеріального права, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув, що призвело до помилкового вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по процентах за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Юніт Капітал», стягнення процентів за користування кредитом у межах 120-денного строку кредитування та відповідного зменшення загальної суми заборгованості відповідача.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 колегія суддів апеляційного суду входить з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац другий частини другої статті 639 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронній формі визначені Законом Українивід 3 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII).

У статті 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону № 675-VIII встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір кредитної лінії № 426541370 від 29.10.2021 містить електронний підпис позичальника ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором MNV436HQ, який було відправлено на номер телефону відповідача, що свідчить про укладення спірного кредитного договору з додержанням встановленої законом письмової форми та спростовує доводи апеляційної скарги.

У цивільному законодавстві діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечуючи проти позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», відповідач ОСОБА_1 доказів на спростування факту укладення нею спірного кредитного договору по справі не надала та відповідних обставин суду не довела.

Матеріали справи не містять доказів вчинення сторонніми особами несанкціонованих або шахрайських дій із втручанням в інформаційно-телекомунікаційну систему та доступу до конфіденційної інформації, яка використовується при укладенні електронного договору.

Натомість, наявність у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 29.10.2021 та у спірному кредитному договорі персональних даних позичальника, таких, як прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційного номеру, адрес місця реєстрації та місця проживання, номеру особистого електронного платіжного засобу, електронної адреси, номеру телефону, що дозволяють ідентифікувати конкретну особу, свідчить про укладення договору саме відповідачем ОСОБА_1 .

Факт перерахування коштів на платіжну карту, номер якої було самостійно внесено позичальником до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доводиться повідомленням АТ «Таскомбанк» на виконання ухвали суду від 06 травня 2024 року та наданим позивачем платіжним дорученням № d48d927e-07b4-40c7-b315-5b6626398bf2 від 29.10.2021 про зарахування грошових коштів в сумі 22 000 на платіжну картку № НОМЕР_1 (а. с. 9, 121, 122).

Таким чином, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами. Даний правочин вчинено у формі, встановленій законом, він спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені кредитним договором, а саме надання кредитних коштів позичальнику на умовах зворотності, оплатності, строковості. В установленому законом порядку кредитний договір недійсним не визнаний, а тому створює відповідні права та обов`язки для сторін.

Паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця та не є тим документом, який Закон включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13), тому посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що вона не підписувала паспорт споживчого кредиту, на висновки суду першої інстанції не впливає, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, тому такий не може підтверджувати або спростовувати факт укладення кредитного договору та дотримання його форми.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049, частини першої статті 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Оскільки кредитні кошти позичальнику надавалися з умовою повернення та сплати процентів за час користування кредитом, що належним чином відповідачем не виконано, стягнення суми заборгованості та процентів за кредитом у межах строку кредитування відповідає встановленим фактичним обставинам справи та нормам права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту відступлення прав вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт капітал», які спростовується наявними у справі письмовими доказами.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Положеннями статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу № 28/1118-01, яким визначено, що предметом відступлення права вимоги є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги, які є невід`ємною частиною договору факторингу.

На виконання пункту 2.1. договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був складений та підписаний Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01, який підтверджує, що до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому і до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, та до ТОВ «Юніт Капітал» за договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 426541370 від 29.10.2021.

Виходячи з вищевказаного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного відповідачем рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі мотивів.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статі 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статі 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року в частині стягнення процентів за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» проценти за кредитним договором № 426541370 від 29 жовтня 2021 року у розмірі 36 039,42 грн, відповідно зменшити розмір стягнутої загальної заборгованості з 62 183,30 до 58 038,62 грн.

В іншій частині заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 260,09 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 243,45 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна