ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3444/24

Провадження № 22-ц/820/278/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

ОСОБА_1 зазначила, що вона є рідною бабою малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився від спільного проживання її сина ОСОБА_6 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Крім того, в сім`ї ОСОБА_6 проживав син ОСОБА_3 від першого шлюбу неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 січня 2023 року ОСОБА_6 був мобілізований до лав Збройних Сил України у зв`язку з агресією росії проти України, брав участь у бойових діях і загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . До дня смерті ОСОБА_6 діти перебували на його утриманні, а неповнолітній ОСОБА_7 вважав його своїм батьком.

З 1 листопада 2023 року ОСОБА_3 залишила дітей, а тому вони перейшли проживати до позивачки. Відтоді ОСОБА_3 не бере участі у вихованні синів, не виявляє інтересу до їх життя і навчання, не надає дітям матеріальної допомоги, не забезпечує їм необхідного харчування та догляду. Відтак ОСОБА_3 фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а вихованням та утриманням дітей займаються тільки позивачка та її чоловік ОСОБА_8 . Діти не бачать свого майбутнього життя з матір`ю, не бажають з нею ні зустрічатися, ні спілкуватися.

Сім`я позивачки має житловий будинок, гарантований дохід і значні кошти для вихованні дітей. В інтересах малолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 слід визначити місце їх проживання разом із бабою та дідом.

Оскільки малолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 не проживають з матір`ю та не отримують від неї матеріальної допомоги, а перебувають на утриманні позивачки, то остання має право на стягнення аліментів зі ОСОБА_3 .

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд:

визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 в сім`ї позивачки за адресою по АДРЕСА_1 ;

позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ;

стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 10 травня 2024 року до досягнення ними повноліття.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2024 року позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженку с. Мала Кужелівка, Дунаєвецького району, Хмельницької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2024 року та до повноліття дітей.

Визначено, що рішення в межах суми платежів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Суд керувався тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , внаслідок чого мають місце підстави для позбавлення її батьківських прав. Оскільки діти не бажають проживати з матір`ю ОСОБА_3 , а мешкають тривалий час з бабусею ОСОБА_1 , то місце їх проживання слід визначити з останньою. Малолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 проживають разом з бабусею ОСОБА_1 і перебувають на її утриманні, а ОСОБА_3 не надає дітям належної матеріальної допомоги, хоча за своїм матеріальним становищем вона спроможна сплачувати позивачці аліменти на дітей у такому розмірі.

Ухвалюючи додаткові рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_1 понесла реальні та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, а тому ці витрати слід покласти на відповідачку. Крім того, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судовий збір.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позбавлення її батьківських прав відносно дітей та ухвалити нове рішення в цій частині вимог про відмову в позові посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 здійснювала виховання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виявляла інтерес до їх життя і навчання, надавала дітям матеріальну допомогу, забезпечувала їм необхідні харчування та медичний догляд. Отже, ОСОБА_3 не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому підстави для застосовування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вказавши на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області як орган опіки та піклування не висловив свою позицію щодо апеляційної скарги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_3 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визначення місця проживання дітей і стягнення аліментів, а тому згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2 Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не застосував правильно норми статті 164 Сімейного кодексу України (далі СК України).

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову про позбавлення батьківських прав підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_5

ОСОБА_1 і ОСОБА_8 є бабою та дідом ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 у порядку мобілізації був призваний на військову службу в Збройні Сили України. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 загинув під час виконання обов`язків військової служби в селі Новодарівка, Пологівського району, Запорізької області.

З листопада 2023 року діти ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проживають разом із бабою ОСОБА_1 і дідом ОСОБА_8 у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 проживає окремо від дітей.

Наказом Служби у справах дітей Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 9 лютого 2024 року №4/2024-ОД забезпечено тимчасове влаштування дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які залишилися без батьківського піклування, в сім`ю ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Із психологічного висновку за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 24 травня 2024 року (т. 1 а.с. 95-97) слідує, що мати ОСОБА_3 взагалі відсутня у житті ОСОБА_9 та викликає у нього негативні почуття, осуд та неприйняття.

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 20 червня 2024 року №174 (т. 1 а.с. 107-110), ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

Під час засідання Комісії з питань захисту прав дитини Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 висловили свою думку про небажання проживати з матір`ю ОСОБА_3 , оскільки вона не піклується про них належним чином, постійно залишає їх одних у зачиненій квартирі. Відтак вони хочуть проживати в сім`ї бабусі та дідуся ОСОБА_1 і ОСОБА_8 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За змістом частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу статті 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Із положень статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідує, що суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Мамчур проти України» («Mamchur v. Ukraine», заява №10383/09, рішення від 16 липня 2015 року, пункт 100) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Також у рішенні від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» («Hunt v. Ukraine», заява №31111/04, пункти 57-58) Європейський суд з прав людини вказав на те, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що проживання дитини разом із батьками в сім`ї відповідає якнайкращим її інтересам, оскільки дитина має право на особисте піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Розлучення дитини з батьками може бути обумовлене лише виключними обставинами, в тому числі неправомірною поведінкою батьків, яка призводить до грубого порушення економічних, соціальних і культурних прав дитини, створює загрози для безпечних умов її проживання та розвитку, перешкоджає належному матеріальному забезпеченню дитини.

Позбавлення батьківських прав є одним із заходів сімейно-правової відповідальності, яка спрямована на захист прав та інтересів дитини, настає при винній поведінці батьків на підставах і у порядку, передбачених законом, та породжує настання невигідних для батьків наслідків, у тому числі втрату права, заснованого на спорідненості з дитиною.

Однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійний характер.

Зібрані докази вказують на те, що з листопада 2023 року ОСОБА_3 не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7 та малолітнього сина ОСОБА_5 , залишала їх самих у найманій квартирі, не забезпечувала дітей необхідним доглядом і харчуванням, не приділяла уваги їх навчальному процесу та стану здоров`я, витрачала кошти на утримання дітей не за цільовим призначенням.

Водночас у справі відсутні належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_3 умисно не виконувала свої обов`язки по вихованню дітей, систематично та постійно вчиняла відносно дітей неправомірні дії, свідомо нехтувала життям і здоров`ям дітей. Також відсутні дані про негативний вплив ОСОБА_3 на дітей.

ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення батьківських прав і має намір відновити стосунки з синами, а її неправомірна поведінка щодо дітей тривала незначний період часу.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 крайнього заходу сімейно-правової відповідальності у виді позбавлення батьківських прав.

Доводи ОСОБА_1 про наявність таких підстав суперечать чинним нормам закону та фактичним обставинам справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 20 червня 2024 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , оскільки цей висновок, як і думка ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо вирішення спору, не відповідають найкращим інтересам дітей.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 у частині вимог про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей.

В цій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено в частині двох із трьох заявлених позовних вимог, то з ОСОБА_3 слід присудити судові витрати: на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. (3028?0,4?2), на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 333 грн 34 коп. (5000:3?2).

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, а тому з урахуванням вимог пункту 12 частини другої статті 3 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 816 грн 80 коп. має бути відшкодований їй з державного бюджету.

Враховуючи вимоги частини десятої статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити державу від відшкодування ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної скарги та присудити з відповідачки на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 605 грн 60 коп. (2422,40-1816,80).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2024 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Додаткові рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 листопада 2024 року та 10 грудня 2024 року в частині розміру судових витрат змінити.

В позові ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 605 гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 3 333 гривні 34 копійки витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Шевцова Л.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48