КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/851/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Короті Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Заставенко М.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У листопаді 2021 року АТ "Альфа-Банк" звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказує, що позивач та відповідач уклали угоду про надання кредиту №500832205, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит.

За умовами договору відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені цим договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення платежу.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит.

У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23 вересня 2021 року має прострочену заборгованість 346 769,20 гривень, а саме: за кредитом 310 668,13 гривень, по відсоткам 36 101,07 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованість 346 769,20 гривень, а саме: за кредитом - 310 668,13 гривень; по відсоткам 36 101,07 гривень. Стягнути витрати по судовому збору.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва 09 лютого 2022 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом №500832205 станом на 23 вересня 2021 року у розмірі 346 769,20 грн, судовий збір в розмірі 2 270 грн, а всього 349 039,20 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Коротя Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального права.

Вказує, що матеріали справи не містять належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують факт отримання коштів та факти їх повернення.

Додані позивачем документи не є належним чином оформленими, оскільки такі не підписані. В кінці документів наявне місце для підпису, проте підпис відсутній.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 листопада 2021 року у справі №204/7816/14-ц.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Коротя Р.О. повідомлений за допомогою системи Електронний суд.

Судова повістка на ім`я відповідача, направлена за визначеною ним адресою, повернулась із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно положень частини 5 статті 130, статті 131 ЦПК України відповідач уважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції установив, що відповідачем не виконуються умови укладеного сторонами кредитного договору, чим порушуються права позивача, в силу умов кредитного договору та статей 526, 629, 1054 ЦК України, суд уважав вимоги позивача законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що 12 червня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк" підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту №500832205.

Відповідно до умов договору сума кредиту становить 322 966,60 гривень. Процентна ставка 23,00%. Строк кредиту 84 місяці (а.с. 6).

Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №500832205 від 12 червня 2020 року визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту (а.с. 7).

12 червня 2020 року ОСОБА_1 ознайомлено із умовами кредитування, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у паспорті споживчого кредиту (а.с. 8).

До позовної заяви позивачем додано виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 12 червня 2020 року по 23 вересня 2021 року.

Відповідно до даних виписки по рахунку 15 червня 2020 року дебет рахунку склав 322 966,60 гривень (а.с. 12-20).

Згідно даних розрахунку заборгованості загальна заборгованість за кредитним договором №500832205 від 12 червня 2020 року станом на 23 вересня 2021 року становить 346 769,20 гривень, з яких заборгованість за кредитом 310 668,13 гривень, заборгованості по відсоткам 36 101,07 гривень (а.с. 11).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Аналіз пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження, зокрема, і у сімейних справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах.

Якщо учасник справи служить у ЗСУ, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання.

Проте за правилами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту за умови недоведеності факту перебування заявника у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року затверджено Порядок про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 12 Порядку встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною 9 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд робить висновок про те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України є наказ по особовому складу щодо заявника, виданий відповідно до пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20, від 16 листопада 2023 року справі №756/13371/20, від 14 лютого 2024 року справі №466/8799/22.

Матеріали цивільної справи містять витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №46 від 01 березня 2022 року, згідно даних якого молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено офіцером резерву взводу резерву роти резерву офіцерського складу з ( 3 170) тарифним розрядом (а.с. 61).

Зі змісту наданої ОСОБА_1 довідки (форми 5) №66/712 від 07 березня 2024 року убачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 із 01 березня 2022 року по теперішній час.

Апеляційним судом установлено, що надана ОСОБА_1 довідка №66/712 від 07 березня 2024 року не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій перебуває відповідач на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Окрім того, актуальної інформації щодо проходження військової служби станом на час вирішення справи відповідачем не надано.

Отже, апеляційний суд відхиляє клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів про отримання кредитних коштів, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (в редакції на час звернення до суду), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (Постанова Верховного Суду від 25 травня 2021 року № 554/4300/16-ц).

З матеріалів справи установлено, що такі містять виписку з банківського рахунку ОСОБА_1 , із змісту якої убачається, що 15 червня 2020 року здійснено зарахування коштів у розмірі 322 966,60 гривень.

Доказів на спростування даних виписки з банківського рахунку відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що банківські виписки по особовому рахунку, що містяться у матеріалах справи, не підписані, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі доводи суперечать матеріалам справи. Зокрема, банківські виписки по особовому рахунку, додані до позовної заяви, підписані начальником відділу супроводження стягнення кредитів ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №204/7816/14-ц від 17 листопада 2021 року, колегія суддів уважає помилковими, оскільки у справі №204/7816/14-ц позивачем при звернення до суду на підтвердження розміру заборгованості надано розрахунок заборгованості, при цьому, позивач не надавав доказів щодо видачі кредитних коштів.

У справі, що переглядається колегією суддів установлено, що факт надання коштів підтверджується даними виписки по особовому рахунку, відтак правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №204/7816/14-ц від 17 листопада 2021 року, є не релевантними до обставин цієї справи та не можуть бути враховані під час її розгляду.

Доводів на спростування розрахунку заборгованості апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають, відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 13 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова