Справа № 536/2308/24
Провадження № 2-ві/524/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м.Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Алексашина Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчук Т.М., подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення боргу, пені та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2024 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Ковальчук Т.М. прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго».

12.02.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчук Т.М., обґрунтована тим, що 07 лютого 2025 року ОСОБА_2 , яка є головою первинної профспілкової організації, пред`явила позов до судді Ковальчук Т.М. з метою припинення втручання останньою в особисте життя ОСОБА_2 .

У вказаній позовній заяві ОСОБА_1 зазначений як третя особа на стороні ОСОБА_2 . На думку позивача ситуація, за якої суддя Ковальчук Т.М. є головуючою у справі за його позовом, а з іншого боку є відповідачем у справі, де він є третьою особою, викликає сумнів у неупередженості судді та є підставою для її відводу.

При цьому, Похилий М.О. прохає для розгляду його заяви про відвід залучити Громадську раду доброчесності.

Щодо залучення до участі у розгляді заяви про відвід Громадської ради доброчесності суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Таким чином, за загальним правилом питання про відвід суддя вирішує без повідомлення учасників справи.

За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні. При цьому про таке засідання повідомляються лише учасники справи.

Громадська рада доброчесності (ГРД) не є учасником у цій справі.

Крім того, відповідно до ст.87 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» основною метою утворення ГРД є сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання.

За таких обставин, відсутні законні підстави для залучення ГРД до участі у вирішенні питання про відвід судді.

Щодо наявності підстав для задоволення заяви про відвід судді Ковальчук Т.М. суд виходить з наступного.

Ухвалою судді Ковальчук Т.М. від 12 лютого 2025 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді та передано цивільну справу для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід головуючого судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді наведені у ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Верховний Суд у справі № 826/11409/17 в ухвалі від 14 липня 2020 року звернув увагу на наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У заяві про відвід позивач ОСОБА_1 посилається на п.2.5 Бангалорських принципів стверджуючи, що суддя підлягає відводу в тому випадку, коли у стороннього

спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд звертає увагу на коментарі щодо Бангалорських принципів поведінки судді, згідно яких загальноприйнятим критерієм для відводу судді є наявність обґрунтованої підозри в його/її упередженості. Підозри щодо упередженості мають бути обґрунтовані і висловлені розумними, справедливими та обізнаними людьми, що знаються на питанні і володіють необхідною інформацією. (п.81)

У поданій заяві про відвід судді позивач посилається на те, що він є третьою особою на стороні позивача у справі, де суддя є відповідачем.

На підтвердження вказаної обставини позивач додав копію першої сторінки позовної заяви, де позивачем є ОСОБА_2 , відповідачем суддя Ковальчук Т.М., а як третя особа зазначений ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 не надано жодних даних на підтвердження того, що вказаний позов прийнятий до розгляду судом та у справі відкрито провадження.

Крім того, питання про залучення у справі третьої особи вирішується виключно судом. Саме по собі зазначення у позовній заяві третьої особи не призводить до автоматичного залучення її до участі у справі.

Так, відповідно до ч.3 ст.53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, наразі відсутні підстави вважати, що наявні будь-які обставини, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Ковальчук Т.М.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що позивач у цій справі вже двічі заявляв відводи судді Ковальчук Т.М. шляхом подання відповідних заяв 16.01.2025 року (з підстав подання заяви до САП про вчинення суддею кримінального правопорушення) та 30.01.2025 року (з підстав відмови у залученні як третіх осіб у справі СБУ та ГУР МОУ).

У задоволенні вказаних заяв про відвід відмовлено ухвалами суду від 17.01.2025 року та від 31.01.2025 року.

Заявлення з невеликим інтервалом численних заяв про відвід судді, у задоволенні яких судді щоразу відмовляють за їх безпідставністю, може вказувати на недобросовісне використання позивачем наданих йому процесуальних прав, застосування ним прийомів спрямованих на зволікання у розгляді справи та усунення від розгляду справи конкретного судді лише з підстав незадоволення та незгоди з його процесуальними рішеннями.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлений відвід безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 40 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Ковальчук Т.М., подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення боргу, пені та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Алексашина Н.С.