2-о/465/100/25
У Х В А Л А

Іменем України

13.02.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

встановив:

До Франківського районного суду м. Львова звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням судової палати з розгляду цивільних справ Італійської республіки суду Лечче, Відділу Суду з питань опіки від 18.11.2021 року у справі №2554/2021 V.G. у відкритому засіданні із розгляду заяви про призначення опікуна ОСОБА_3 , народженій в Україні ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_2 нездатна усвідомлювати значення своїх дій та належним чином піклуватися про управління власними інтересами. Цим же рішенням призначено ОСОБА_1 , який народився в Україні ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , опікуном ОСОБА_4 на безстроковий період.

У поданій заяві, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_5 страждає на психічні захворювання, зловживає алкогольними напоями, важко поводиться з грошима, постійно впадає в борги, отримує онлайн-кредити на території України в небанківських фінансових установах та безвідповідально витрачає кошти за дуже короткий час (проблеми з поверненням кредитних коштів були у неї ще в Італії). У зв`язку з цим виникла необхідність визнання рішення іноземного суду в Україні для можливості вирішення/врегулювання спорів з кредиторами щодо погашення її боргів.

Суд, вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч.1 ст.472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додається документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Незважаючи на це, до матеріалів заяви ОСОБА_1 не долучено жодного документа, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Окрім того, відповідно до ст. 472 ЦПК України встановлено процесуальну форму звернення до суду для визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. Таке звернення згідно вказаної статті здійснюється оформляється відповідним клопотанням. Натомість ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, що не відповідає вимогам ст. 472 ЦПК України.

Разом із тим суд зазначає, що надана копія рішення суду Лечче № 2554/2021 V.G. подана заявником неналежної якості, зокрема в такій наявні зрізи тексту з лівого боку аркушів.

Відповідно до ч.4 ст.466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Відтак, у зв`язку із невиконанням заявником вимог ЦПК України в частині форми подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд доходить переконання про наявність підстав для залишення поданої заяви без розгляду та повернення її заявнику.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 464-466, 471, 472 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишити без розгляду.

Матеріали заяви разом з документами, що додані до неї, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Величко О.В.