Справа №: 272/1342/24
Провадження № 2/272/206/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно, суд -

встановив:

Представник позивача звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що позивачка з 2009 року являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , як власниця вказаного будинку звернулась до Андрушівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , з метою передачі її у власність. Рішенням 52 сесії восьмого скликання Андрушівської міської ради від 29.11.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у наданні такого дозволу у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 (батько позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, була передана у приватну власність ОСОБА_2 рішенням виконкому Андрушівської міської ради Житомирської області від 31.01.1994 за № 24, яка розміщена та відноситься до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , житловий же будинок розміщений на зазначеній земельній ділянці ним попередньо за життя був подарований позивачці - ОСОБА_1 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивачка (дочка) - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, так як не було необхідності.

Позивачка фактично має право на оформлення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що була передана у приватну власність рішенням виконкому Андрушівської міської ради Андрушівського району Житомирської області від 31.01.1994 за № 24, яка розміщена та відносяться до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично подарував (відчужив) разом з будинком ОСОБА_2 .

Ураховуючи викладені обставини, позивачка просить суд задовольнити позов та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у позасудовому порядку вона позбавлена можливості оформити право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй житловий будинок.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. У вказаній заяві адвокат Гарастівський С.А. зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Андрушівської міської ради Житомирської області у підготовче судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності з ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною першою ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакцій, чинній на момент виникнення правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. «е» ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд встановив: ОСОБА_1 є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 5,6).

З інформації, яка міститься у витязі з Державного реєстру правочинів, вбачається, що позивачці вказаний будинок подарував ОСОБА_2 , дата нотаріального посвідчення: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Рішенням виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів № 24 від 31.01.1994 ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га. з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що ОСОБА_1 дочка ОСОБА_2 (а.с. 13,14).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивачка (дочка) - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає (а.с. 24,26).

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , як власниця вказаного будинку звернулась до Андрушівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , з метою передачі її у власність. Рішенням 52 сесії восьмого скликання Андрушівської міської ради від 29.11.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у наданні такого дозволу у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Ураховуючи викладене, повне визнання позову відповідачем тате, що земельна ділянка, на якій розташований належний позивачці житловий будинок, передана у приватну власність її батьку, ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та у зв`язку з тим, що Андрушівська міська рада відмовила в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в натурі на місцевості по АДРЕСА_1 з метою передачі у власність, ОСОБА_1 позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити право власності на неї - суд задовольняє позов та визнає за позивачкою право власності на вказану земельну ділянку.

Ураховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати на її користь.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89,198,200,263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га., розташовану по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець