Справа № 342/1397/24
Провадження № 22-ц/4808/203/25
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року у складі судді Федьків Л. М., постановлену в м. Городенка Івано-Франківської області у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Городенківський відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заяви

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що вона постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернено заявниці.

Роз`яснено заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявниця не виконала вимоги ухвали від 21 листопада 2024 року, недоліки заяви не усунула, зокрема, не додала документів, визначених законом, що підтверджують її зареєстроване місце проживання на території Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, що підсудна Городенківському районному суду Івано-Франківської області, що є підставою для визнання заяви неподаною та її повернення.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що нормами статей 185, 294 ЦПК України не передбачено підстав повернення заяви особі, яка не має офіційного зареєстрованого місця проживання. Посвідка на проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави та місце проживання особи в Україні.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

За таких обставин розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтею 318 ЦПК України.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Місцем проживання фізичної особи вважається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Матеріалами справи підтверджується, що 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Городенківського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. У заяві заявниця зазначила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 суду. При цьому доказів про зареєстроване місце проживання або перебування за вказаною адресою до заяви не надано.

Ухвалою Городенківського районного суду від 21 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявниці десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків, а саме запропоновано надати належні та допустимі докази щодо зареєстрованого місце проживання або перебування.

На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 30 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку надіслала заяву про усунення недоліків, до якої долучила копію посвідки на постійне проживання, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МІФ 001461 від 11 вересня 2024 року та копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МІФ 001454 від 11 вересня 2024 року.

Суд першої інстанції встановив, що за змістом копії посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області її місце проживання з 22 січня 2020 року зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас, відповідно до копії постанови Городенківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області серія ПН МІФ 001454 від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 203 КУпАП. Зокрема, у постанові вказано, що 11 вересня 2024 року о 14:05 за адресою АДРЕСА_2 виявлено громадянку рф ОСОБА_1 , яка порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання за недійсними документами. При розгляді справи додатково встановлено: громадянка рф ОСОБА_1 документована посвідкою на постійне місце проживання НОМЕР_1 (підстава 03/03). Після досягнення 45-річного віку не здійснила обмін посвідки у встановлені терміни. Посвідка не містить безконтактного електронного носія, що є порушенням частин 1,3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 5 п. 7 Порядку затвердженого постановою КМУ №321 від 25 квітня 2018 року. Постанова набрала законної сили 20 вересня 2024 року та виконана 11 вересня 2024 року.

Відповідно до пункту 17 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 25 квітня 2018 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання (в подальшому - Порядок).

Згідно із пункту 7 Порядку обмін посвідки здійснюється у разі: зміни інформації, внесеної до посвідки; виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; закінчення строку дії посвідки; непридатності посвідки для подальшого використання; досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства, документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія); набрання законної сили рішенням суду, яким визнано протиправним та скасовано рішення ДМС про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, на підставі якого дозвіл на імміграцію вважається чинним. У разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

Відповідно до пункту 18 Порядку у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій). У разі коли у зв`язку із зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, встановленням розбіжностей у записах необхідно обміняти паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства.

Згідно із пунктом 72 Порядку посвідка, вилучається, визнається недійсною та знищується у разі коли іноземець або особа без громадянства не звернулися для її обміну у строки, визначені пунктом 18 цього Порядку.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановивши, що подана заявницею посвідка на постійне проживання є недійсною, інших належних доказів, які підтверджуються її зареєстроване місце проживання на території Городенківського ТГ Коломийського району, що підсудна Городенківському районному суду не надано, як і не представлено доказів щодо місця перебування ОСОБА_1 , у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до власного тлумачення заявницею норм законодавства.

При цьому за загальним правилом повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Відповідно до положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування є витяг із реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації або центром надання адміністративних послуг у паперовій формі або електронній формі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук