Дата документу 10.02.2025Справа № 554/1360/25
Провадження № 2/554/2160/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Материнко М.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за порушення немайнових прав,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за порушення немайнових прав.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.177 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно.

Позивач при зверненні з позовними вимогами до суду посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору, та як на підставу звільнення від сплати судового збору при поданні даного позову, позивач посилається на п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно до якої, звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Питання пільг щодо сплати судового збору регулюється ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання позивача на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору, суддя не приймає до уваги, оскільки в даному випадку вимоги заявлені щодо визнання незаконною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди та не пов`язані з захистом його прав, наданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В постанові Великої Палати Верховного Суду № 545/1149/17-ц від 12 лютого 2020 року сформовано правову позицію, згідно з якою вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). При цьому, п. 13) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Разом з цим, позов, з яким позивач звернувся до суду, не пов`язаний із захистом його прав, наданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII, у зв`язку із чим відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Крім того,Велика ПалатаВерховного Судув ухвалівід 11.09.2024р.у справі№ 567/79/23 підтвердила, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3 028 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Із урахуванням наведеного, для усунення вказаних недоліків позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 211,20 грн.

Судовий збір необхідно сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Шевченків р-н//22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0016722 , Код класифікації доходів бюджету 22030101 надавши суду квитанцію про його сплату.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, а також сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами вважаю за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання ухвали.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, - суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за порушення немайнових прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.О. Материнко