Провадження № 2/357/558/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява.

11.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 22.10.2024.

13.02.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог) та закриття провадження по справі, в якій заявник просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі, вирішити питання про повернення позивачу судового збору. Розгляд заяви провести за відсутності представника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підстави до закриття провадження визначенні статтею 255 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 206 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у даній справі.

Стосовно повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В той же час, згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки підставою для закриття провадження у справі є заява про закриття провадження через відмову від позову, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Слід зазначити про посилання представника позивача на ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Так, за вказаною вище правовою нормою у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В поданій до суду заяві представник позивача просить суд вирішити питання про повернення судом сплаченого судового збору, що і здійснюється судом з урахуванням наведених вище правових норм.

Керуючись ст. 4, 13, 49, 206, 255, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від позову та закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зі спеціального фонду Державного бюджету України 1 514 грн. сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 76403 від 30.07.2024 АТ «Сенс Банк».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов