УХВАЛА

про залишення заяви без руху

Справа № 568/204/25

Провадження № 2-о/568/31/25

17 лютого 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя Сільман А.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

заінтересовані особи:

ІНФОРМАЦІЯ_1

Військова частина НОМЕР_1

про встановлення факту що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду із заявою про встановлення факту, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , це одна і та сама особа і він є її чоловіком.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Судами не встановлюється тотожність особи, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження. У цих справах, суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них, а також не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Враховуючи вказане, суд вважає необхідним запропонувати заявниці привести вимоги заяви про встановлення юридичного факту у відповідність до вимог законодавства та конкретизувати вимоги заяви, зазначити який саме факт заявник просить встановити та з якою метою.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору, зокрема, за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць становить 3028 гривень.

При зверненні до суду, заявником не сплачено судовий збір. Разом з тим, заявниця посилається на положення п 21 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як підставу звільнення від сплати судового збору.

Ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачається із заяви, необхідність встановлення юридичного факту, виникла у зв`язку із розбіжністю у написанні по батькові чоловіка заявниці у паспорті громадянина України, свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб.

Отже, обставини на які посилається заявниця, як підставу звільнення її від сплати судового збору, жодним чином не впливають на наявність чи відсутність помилок в написанні по батькові її чоловіка, оскільки відмінності виникли ще до початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

З огляду на вищенаведене, заява ОСОБА_1 не належить до категорії заяв, передбачених п.21 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому відсутні підстави її звільнення від сплати судового збору.

Отже, враховуючи норми ст. 4 Закону України «Про судовий збір» заявниці необхідно сплатити судовий збір відповідно до заявлених вимог.

Як вбачається із ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і ст.177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, де зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175,185,260-261 ЦПК України,ст.9 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику - 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: надати докази сплати судового збору відповідно до заявлених вимог; уточнити зміст заявлених вимог.

Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя А.О. Сільман