УХВАЛА

14 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 336/7167/24

провадження № 61-32вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2025 року

про передачу матеріалів цивільної справи для визначення підсудності

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом

до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визнана обов`язковою участь позивача в судовому розгляді цивільної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду для визначення підсудності. Ухвала мотивована тим, що сторони у справі постійно проживають за кордоном, оскільки представником відповідача була долучена до матеріалів справи копія документу під назвою « Zusatzblatt zum Aufenthaltstitel », виданого на ім`я ОСОБА_2 ; судом встановлено, що «Aufenthaltstitel» є документом на підтвердження права в`їзду та проживання (перебування) на території Німеччини; за відомостями Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 виїхав за межі України 21 серпня 2023 року.

Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, Верховний Суд визначає підсудність справ за участю громадян України або громадянина України та іноземця, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Водночас, докази, оцінені судом першої інстанції, повною мірою не дають підстав для висновку, що станом на час вирішення питання про підсудність справи сторони у справі проживають поза межами України. Сам по собі виїзд ОСОБА_1 за межі України не є підтвердженням проживання за межами території України.

З огляду на матеріали цивільної справи № 336/7167/24, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України

№ НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 є громадянкою України - паспорт № НОМЕР_2 , проте достатніх доказів на підтвердження того, що станом на час розгляду справи судом заявники проживають за межами України матеріали справи не містять.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Ураховуючи відсутність доказів на підтвердження факту проживання сторін за межами України, правові підстави для визначення підсудності справи суддею Верховного Суду відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець