УХВАЛА

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 2027/8487/12

провадження № 61-1456ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , у якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 487 446,77 грн боргу за договором позики, з яких: 86 942,08 грн - сума основного боргу, 8 367,88 - 3 % річних, 26 136,81 - проценти за користування позикою, 366 000,00 грн - нараховані штрафи за прострочення боржником виконання зобов`язання.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 26 січня 2009 року у розмірі 487 446,77 грн, з яких: 86 942,08 грн - сума основного боргу, 8 367,88 грн - 3 % річних, 26 136,81 грн - проценти за користування позикою, 366 000,00 грн - нараховані штрафи за прострочення боржником виконання зобов`язання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення заяви.

Замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 22 квітня 2013 року Московським районним судом м. Харкова у цивільній справі № 2027/8487/12, з ОСОБА_3 на ОСОБА_2

30 січня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки повний текст оскаржуваної постанови їй було направлено 06 січня 2025 року, що підтверджується копією супровідного листа та конверта апеляційного суду.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзастосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження в частині вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки в цій частині рішення суду не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд касаційної інстанції не бере до уваги, оскільки в цій частині оскаржувані судові рішення не підлягають перегляду.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі в частині заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу за договором позики, в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовити.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Московського районного суду м. Харкова цивільну справу

№ 2027/8487/12 за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу за договором позики.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська