СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/10621/24

пр. № 2-о/759/118/25

11 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу у окремому провадженні за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у травні 2023 р. заявник звернувся до суду із зазначеними вимогами, просить суд призначити його другим опікуном над вже визнаною недієздатною сестрою 17.07.1982 року народження, яка знаходиться на лікуванні у Святошинському Психоневрологічному інтернаті.

Заяву обґрунтовано тим, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я матері, яка є опікуном своєї недієздатної дочки та необхідності операційного втручання та періоду після операційного відновлення; обговорення з медичним персоналом о ході лікування сестри, стану її здоров`я, під час відсутності першого опікуна та забезпечення її всім необхідним; близького розташування наркологічної медичної установи, а їх відвідувачі, наркозалежні мають небезпечний вигляд. Потрібен супровід для матері, бо зупинка транспорту знаходиться дуже далеко. Спираючись на Висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення його другим опікуном, керуючись нормами ЦК України просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у заяві зазначила, що є матір`ю недієздатної, є особою похилого віку, за останній період погіршився її стан здоров`я і вона бажає пройти курс лікування із здійсненням певних хірургічних втручань, а тому не може виконувати обов`язки опікуна у повному обсязі (а.с. 4, 13-15).

Заінтересовані особи Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надіслали до суду листи відповідно до яких просили врахувати Висновок Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність призначення заявника другим опікуном (а.с. 74-82).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 за № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) заяву передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 43).

Ухвалою судді від 27.11.2024 прийнято заяву до розгляду після направлення справи за підсудність та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання на 14.01.2025 о 12 год. 00 хв. (а.с. 45).

Заявником у судовому засіданні заяву підтримано у повному обсязі, просив задовольнити.

Заінтересована особа у судовому засіданні проти задоволення заяви її сина як другого опікуна не заперечувала, просила задовольнити, так як сама за станом здоров`я сама не в змозі виконувати свої обов`язки опікуна.

Заінтересовані особи Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, надіслали до суду листи відповідно до яких просили врахувати Висновок Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність призначення заявника другим опікуном (а.с. 74-82).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованих осіб, що є у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва 13.07.2009, справа №2-о- 76/09, визнано недієздатною ОСОБА_3 , 1982 року народження. Встановлено над нею опіку та призначено опікуном її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки Святошинського психоневрологічного інтернату за №19/1 від 24.01.2024 ОСОБА_3 , 1982 року народження мешкає, зареєстрована постійно та знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті з 31.10.2012 ( а.с. 27).

Витягом з протоколу № 3 засідання Ради з питань опіки та піклування повнолітніх осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.03.2024, відповідно до якого, керуючись нормами ЦК України та ЦПК України надано до суду подання про доцільність призначення хворій другого опікуна. Відповідно до Подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено про доцільність призначення ОСОБА_1 , другим опікуном над сестрою ОСОБА_3 , 1982 року народження (а.с. 2, 68).

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про призначення його другим опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , 1982 року народження, обґрунтовуючи це погіршенням фізичного стану його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надаючи: консультативний висновок спеціаліста про стан здоров`я від 04.07.2023 відповідно до якого встановлено діагноз, зазначено що хвора від оперативного втручання відмовляється, рекомендовано обстежуватись та лікуватись у невропатолога; протокол МРТ від 27.06.2023 відповідно до якого встановлено висновки обстеження (а.с. 14, 15).

Відповідно до паспортних даних та дати народження ОСОБА_1 є військовозобов`язаною особою (а.с. 5).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Так, Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 у справі №712/10043/20 зазначено, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20).

Так до матеріалів справи доданий Витяг з протоколу № 3 засідання Ради з питань опіки та піклування повнолітніх осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.03.2024, відповідно до якого, керуючись нормами ЦК України та ЦПК України надати до суду подання про доцільність призначення хворій другого опікуна. Відповідно до Подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено про доцільність призначення ОСОБА_1 , другим опікуном над сестрою ОСОБА_3 , 1982 року народження (а.с. 2, 68).

Разом з тим, таке подання має для суду лише рекомендаційний характер і підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

Органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації: вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (пункт 1.7. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України у №34/166/131/88 від 26.05.1999).

Заяву подано в окремому провадженні, у якому справи розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Метою доказування у цивільній справі є з`ясування дійсних обставин справи.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками.

Чинне законодавство України допускає призначення фізичній особі, яку визнано недієздатною, одного або кількох опікунів (ст. 63 ЦК України).

Разом з тим, підстави для призначення недієздатній особі більше ніж одного опікуна, в законі відсутні, а тому, розглядаючи питання призначення другого опікуна слід виходити із конкретних обставин справи, принципів доцільності та розумності, які є принципами цивільного законодавства.

При цьому, необхідність призначення недієздатній особі більше одного опікуна, повинні бути з`ясовані, перш за все, органом опіки та піклування, як спеціальним органом в сфері опіки та піклування.

Подання органу опіки та піклування про призначення опікуна повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

Слід зауважити, що на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен перевірити відсутність можливих зловживань у такому питанні, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи другим опікуном і, перш за все, необхідність такого.

Рішення про призначення особи призовного віку опікуном над недієздатною особою може створити передумови щодо мобілізації на період воєнного стану, тому, враховуючи, що на теперішній час Україна перебуває в стані війни, суспільний інтерес домінує над приватним, що в свою чергу вказує на необхідність встановлення наявності інших членів сім`ї, які можуть виконувати права і обов`язки опікуна.

Натомість судом встановлено, що надане подання про можливість призначення ОСОБА_1 другим опікуном над раніше визнаною судом недієздатною ОСОБА_3 , 1982 року народження, не містить обґрунтованої мотивації щодо необхідності призначення недієздатній другого опікуна, визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення другого опікуна. Також, у поданні міститься лише посилання на документи, які були надані заявником на розгляд опікунської ради, однак відсутнє обґрунтування чому останні прийшли до висновку про доцільність призначення другого опікуна недієздатній та чому цим другим опікуном повинен бути саме ОСОБА_1 , який відповідно до паспортних даних та дати народження є військовозобов`язаною особою.

Необхідність призначення другого опікуна зводиться до голослівних доводів про те, що здійснення догляду є важким обов`язком для хворої опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування.

Відповідно до п. 3.2 Правил опіки та піклування затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 №34/166/131/88 опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які:

-не досягли 18 років;

-визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними;

-перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах;

-раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено;

-позбавлені батьківських прав;

-інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Натомість, заявник не надав суду жодних характеризуючих даних стосовно себе, підтверджуючих відомостей про проходження психіатричного і наркологічного оглядів та не перебування на таких обліках, останнім не надано інформації про відсутність у нього судимостей.

З урахуванням наведеного, доказів необхідності призначення другого опікуна над недієздатною ОСОБА_3 , 1982 року народження наразі не має.

Доказів існування у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших об`єктивних причин неможливості повного чи часткового виконання обов`язків опікуна щодо підопічної ОСОБА_3 , 1982 року народження суду не надано.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, виконуючи вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що Подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено про доцільність призначення ОСОБА_1 , другим опікуном над сестрою ОСОБА_3 , 1982 року народження оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника. У поданні органу опіки та піклування відсутня мотивація потреби у призначенні другого опікуна, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості повноцінного виконання обов`язків опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існування будь-яких підстав для необхідності призначення ОСОБА_1 , 1979 року народження другим опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , 1982 року народження.

Без наявності доказів на підтвердження існування підстав для необхідності призначення другого опікуна над недієздатною особою, задоволення заяви може створити передумови для ухилення заявника, який є особою призовного віку, від мобілізації на період воєнного стану, згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, підстави для задоволення заяви відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Судом від 07.04.2022 у справі №712/10043/20; Правилами опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88; Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст.ст. 55, 60, 62, 63, 67 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 178, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 13.02.2025