Справа № 510/2581/24
Провадження № 2/510/715/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач збільшені позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки старости Нагірненського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.08.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день її смерті; копія довідки старости Нагірненського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.07.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_4 на день його смерті; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 із ОСОБА_5 ; копія державного акту серії ЯЛ №039214 від 12.07.2011р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 3,6874 га із кадастровим номером :01:003:1242, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масиви № 37,44, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту)), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2024р.; копія свідоцтва про народження відповідача; копія державного акту серії ЯА №275318 від 31.01.2005р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 3,29 га із кадастровими номерами :01:003:0394, :01:004:0119, :01:003:0515, розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія виписки з погосподарської книги №11 Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 27.12.2024р. щодо належності домоволодіння ОСОБА_4 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 21.01.2025р.; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 28.01.2025р.; копія заяви ОСОБА_1 від 10.07.2024р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія заяви ОСОБА_4 від 02.02.2022р. про прийняття спадщини після смерті матері; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 28.01.2025р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 28.01.2025р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється вдовою нині померлого ОСОБА_4 та невісткою померлої ОСОБА_3 , відповідач приходиться сином ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_3 належало наступне майно:

-земельна ділянка площею 3,6874 га із кадастровим номером :01:003:1242, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масиви № 37,44, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту)), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯЛ №039214 від 12.07.2011р. на право власності на земельну ділянку.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_4 (чоловік позивачки) звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить його заява від 02.02.2022р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Отже, чоловік позивачки після смерті своєї матері в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину за законом, однак не переоформив її на своє ім`я.

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , - на підставі виписки з погосподарської книги №11 Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 27.12.2024р. щодо належності домоволодіння;

- земельні ділянки загальною площею 3,29 га із кадастровими номерами :01:003:0394, :01:004:0119, :01:003:0515, розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯА №275318 від 31.01.2005р. на право власності на земельну ділянку.

Також ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,6874 га, яка була успадкована ним після смерті матері ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були його дружина та син - сторони у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Незважаючи на те, що позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна.

Відповідач у справі спадщину не прийняв, на неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 18.11.2024р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу оригінали документів (щодо житлового будинку та земельних ділянок) позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті чоловіка позивачки це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того, позивачка після смерті чоловіка фактично управляє та володіє спадковим майном (зберігає технічні документи на житловий будинок та земельні ділянки, розпоряджається щодо їх цільового використовування).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1259, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ;

-земельні ділянки загальною площею 3,29 га із кадастровими номерами :01:003:0394, :01:004:0119, :01:003:0515, розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯА №275318 від 31.01.2005р. на право власності на земельну ділянку;

-земельну ділянку площею 3,6874 га із кадастровим номером :01:003:1242, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масиви № 37,44, ділянка № НОМЕР_1 (за межами населеного пункту)), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯЛ №039214 від 12.07.2011р. на право власності на земельну ділянку (оформленого на ім`я ОСОБА_3 ),

що належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК