ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2073/25 Справа № 208/1144/24 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Райффайзен Банк на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2024 року та на додаткове рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райффайзен Банк про визнання дій неправомірними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ Райффайзен Банк про визнання дій неправомірними та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 12 жовтня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди індивідуального (банківського) сейфу за №06-Р4-В52/119, який додатковими угодами продовжувався кожен рік. Позивач вказує, 26 грудня 2023 року він отримав лист №81-23/2/67936 від АТ Райффайзен Банк, в якому було зазначено про відмову від підтримання ділових відносин від 26 грудня 2023 року у зв`язку з неприйнятно високим ризиком. Йому повідомили, що на підставі цього листа його доступ до комірки обмежено, та йому необхідно надати документи. 28 грудня 2023 року ним було направлено документи та вичерпну відповідь на питання банку. Однак 28 грудня 2023 року йому було відмовлено у доступі до сейфу, що підтверджується листом відвідування №15 від 28 грудня 2023 року. Позивач зазначає, 18 січня 2024 року на його електронну адресу надійшов лист №81-27-5/114 від АТ Райффайзен Банк, яким банк повідомив про дострокове розірвання договору оренди на підставі п. 5.4 договору та ст. 15 ЗУ №361-IX від 16 грудня 2019 року та пропозицією отримати вміст індивідуального сейфу. На думку позивача, у АТ Райффайзен Банк відсутні законодавчо встановлені підстави для розірвання договору від 12 жовтня 2015 року за №06-Р4-В52/119, дії банку є протиправними. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо встановлення йому неприйнятно високого ризику; визнати неправомірними та скасувати рішення АТ Райффайзен Банк від 26 грудня 2023 року про відмову від підтримання з ним ділових відносин; визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо його не допуску до банківського сейфу №15, який перебуває у його користуванні на підставі договору від 12 жовтня 2015 року за №06-Р4-В52/119; визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо дострокового розірвання договору від 12 жовтня 2015 року за № 06-Р4-В52/119 на підставі ч. 1 ст. 15 ЗУ Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; стягнути судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії АТ Райффайзен Банк () щодо встановлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) неприйнятно високого ризику. Визнано неправомірним та скасовано рішення АТ Райффайзен Банк () від 26 грудня 2023 року про відмову від підтримання ділових відносин з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Визнано неправомірними дії АТ Райффайзен Банк () щодо не допуску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до банківського сейфу №15, який перебуває у його користуванні на підставі договору від 12 жовтня 2015 року за № 06-Р4-В52/119. Визнано неправомірними дії АТ Райффайзен Банк () щодо дострокового розірвання договору від 12 жовтня 2015 року за № 06-Р4-В52/119 на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Стягнуто з АТ Райффайзен Банк () на користь держави суму судового збору в розмірі 4 844 грн. 80 коп.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 Сидорчук І.С. про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з АТ Райффайзен Банк (, адреса: 01011, м. Київ вул. Генерала Алмазова, буд. 4 а) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 34 500 грн.

В апеляційній скарзі АТ Райффайзен Банк просить рішення суду від 03 травня 2024 року та додаткове рішення від 12 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне зясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду від 03 травня 2024 року та додаткове рішення від 12 червня 2024 року залишити без змін, апеляційну скаргу АТ Райффайзен Банк залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо встановлення йому неприйнятно високого ризику; визнати неправомірними та скасувати рішення АТ Райффайзен Банк від 26 грудня 2023 року про відмову від підтримання з ним ділових відносин; визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо його не допуску до банківського сейфу №15, який перебуває у його користуванні на підставі договору від 12 жовтня 2015 року за №06-Р4-В52/119; визнати неправомірними дії АТ Райффайзен Банк щодо дострокового розірвання договору від 12 жовтня 2015 року за № 06-Р4-В52/119 на підставі ч. 1 ст. 15 ЗУ Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; стягнути судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 першої інстанціхї послався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частинами першою та третьою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 651 ЦК та умов Договору оренди ІБС, цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою Відповідача за наявності однієї з таких обставин: - відсутність у Банку необхідних згідно вимог законодавства України, внутрішніх нормативних документів та/абоа Договору оренди ІБС інформації та документів для здійснення ідентифікації/верифікації Позивача/його довірених осіб та/ або їх надання Позивачем/його довіреною особою у формі та/або способом, які не відповідають вимогам внутрішніх документів Відповідача та Договору оренди ІБС; - присвоєння Орендарю неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та внутрішніми нормативними документами Відповідача. Крім того, відповідно до умов Договору оренди ІБС в період воєнного стану Банк має право на власний розсуд прийняти рішення про припинення надання послуг за Договором оренди ІБС без попереднього повідомлення Позивача, і Відповідач не несе відповідальності за неможливість отримання Позивачем доступу до сейфу, в тому числі, якщо така неможливість стала наслідком дій або бездіяльності Позивача або його довіреної особи щодо ненадання до Банку документів/інформації для здійснення ідентифікації/верифікації.

Згідно зі ст. 63 Закону України Про банки та банківську діяльність Національний банк України під час здійснення нагляду за діяльністю банків проводить перевірку банків з питань дотримання ними вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та достатності заходів для запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму.

Відповідно до статті 6 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення відповідач, як банк, є суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Абзацом 5 пункту 34 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, належна перевірка це заходи, що включають проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями).

Згідно з п. 39 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення неприйнятно високий ризик (далі -НВР) - максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу.

Фінансова операція - будь-які дії щодо активів клієнта, вчинені за допомогою суб`єкта первинного фінансового моніторингу (п. 65 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення) . Під активами в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (п. 2 ч. 1 ст. 1) розуміються кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Інші завдання, обов`язки та права банку, як суб`єкта первинного фінансового моніторингу визначені у статті 8 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Частиною 1 ст. 8 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення встановлено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу з урахуванням вимог законодавства, результатів національної оцінки ризиків та оцінки ризиків, притаманних його діяльності, розробляє, впроваджує та оновлює правила фінансового моніторингу, програми проведення первинного фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу (далі - внутрішні документи з питань фінансового моніторингу) і призначає працівника, відповідального за його проведення (далі - відповідальний працівник). Внутрішні документи з питань фінансового моніторингу повинні містити процедури, достатні для забезпечення ефективного управління ризиками, а також для запобігання використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

Частиною 2 ст. 8 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: …. 2) забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; ….. 4) здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; 5) забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями); 6) забезпечувати виявлення, зокрема з використанням засобів автоматизації, фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, до початку, у процесі, у день виникнення підозри, після їх проведення або під час спроби їх проведення чи після відмови клієнта від їх проведення;7) забезпечувати реєстрацію фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, зокрема з використанням засобів автоматизації;8) повідомляти спеціально уповноважений орган про: а) порогові фінансові операції, що відповідають ознакам, визначеним абзацами другим, третім і шостим частини першої статті 20 цього Закону про запобігання, - протягом п`яти робочих днів з дня їх проведення (спроби проведення); б) порогові фінансові операції, що відповідають ознакам, визначеним абзацами четвертим та п`ятим частини першої статті 20 цього Закону про запобігання, - не пізніше п`ятого робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому фінансові операції були здійснені; в) підозрілі фінансові операції (діяльність) або спроби їх проведення незалежно від суми, на яку вони(а) проводяться, - негайно після виникнення підозри або достатніх підстав для підозри, а також надавати обґрунтовані висновки, копії документів та іншу інформацію, на основі яких сформовано підозру, та додаткову інформацію на запити спеціально уповноваженого органу; тощо.

Згідно з положеннями частини 7 ст. 11 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення Банк має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Частинами 1 і 3 ст. 12 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими. Відповідно до статті 15 Закону про запобігання: суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено. Аналогічні норми визначені також Положенням НБУ №65.

Так, відповідно п. 61 Положення НБУ № 65 Банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною шостою статті 7 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ ФТ.

Внутрішнім нормативними документами Банку з питань фінансового моніторингу є Програма ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, затверджена Постановою Правління №П-3/3 від 09 січня 2018 року (із наступними змінами, далі Програма ідентифікації, витяг з якої додається до цього відзиву), а також Технологічна карта про порядок дій при виявленні підозрілих фінансових операцій та/або діяльності клієнта затверджена Постановою Правління №71/ 2 від 25 червня 2021 року (далі Технологічна карта, витяг з якої додається до цього відзиву).

Пунктом 2.5 Програми ідентифікації визначено, що працівник відділення/Банку має право відмовити Клієнту у встановленні (підтриманні) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведенні фінансової операції у разі встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки (чи переоцінки) ризику.

Пунктом 26 Програми ідентифікації передбачено, що Банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу забезпечує функціонування та розвиток системи ПВК/ФТ відповідно до вимог Закону про запобігання, Закону про банки, ПП НБУ № 65, нормативних документів Банку. Працівники Відділення/ Банку зобов`язані забезпечувати здійснення НПК (належна перевірка Клієнта) під час виконання своїх посадових обов`язків відповідно до вимог цієї Програми ідентифікації, інших нормативних документів Банку та вимог законодавства України. Працівник відділення/Банку відмовляє Клієнту від встановлення/підтримання ділових відносин, у тому числі від проведення фінансової операції у випадках, зазначених в п. 1. Додатку 31 Програми ідентифікації.

У пункті 26.3. Програми ідентифікації визначено, НВР (неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин)) стосовно клієнтів встановлюється в порядку, передбаченому в Програмі управління ризиками фінансового моніторингу, у разі наявності одного з наступних критеріїв для визначення Неприйнятно високого ризику, зокрема (п. 26.3.2. Програми ідентифікації): за результатами аналізу фінансових операцій/діяльності клієнта та/або виникнення підозр щодо використання послуг Банку для ВК/ФТ, зокрема: а) проведення Клієнтом фінансових операцій, що не мають очевидної економічної доцільності (сенсу); б) проведення Клієнтом фінансових операцій, характер або наслідки яких дають підстави вважати, що метою їх здійснення є виведення капіталів, легалізація кримінальних доходів, уникнення оподаткування тощо (зокрема пов`язаних зі зняттям готівкових коштів, переказом коштів за кордон тощо); в) проведення Клієнтом фінансових операцій, характер або наслідки яких дають підстави вважати, що метою їх здійснення є уникнення виконання вимог та обмежень, передбачених банківським, валютним законодавством, законодавством з питань фінансового моніторингу; г) проведення клієнтом регулярних фінансових операцій, характер яких дає підстави вважати, що метою їх здійснення є використання послуг банку для ВК/ФТ; ґ) здійснення Клієнтом фінансових операцій з використанням втрачених, викрадених, підроблених документів; д) здійснення фінансової операції Клієнтом, який є PEPs, щодо якого (якої) Банк не має документально підтверджених відомостей стосовно джерел походження коштів (Активів, прав на такі Активи), достатніх для підтвердження його (її) реальних фінансових можливостей проводити чи ініціювати проведення відповідної фінансової операції; є) отримання/надходження від правоохоронних органів, інших Клієнтів, службових осіб Клієнта, третіх осіб, інформації, яка вказує на намір або факт використання рахунку для вчинення шахрайства; е) неодноразове проведення Клієнтом фінансових операцій з перерахування коштів за кордон як здійснення авансових платежів (попередньої оплати) на виконання зовнішньоекономічного(их) договору(ів), стосовно якого(их) Банку було відомо або могло бути відомо, зокрема із публічних джерел або від інших фінансових установ, що Контрагент(и) неодноразово порушує(ють) виконання/не виконує(ють) умов(и) відповідного(их) зовнішньоекономічного(их) договору(ів); ж) неможливість встановлення кінцевих бенефіціарних власників (далі- КБВ) клієнтів та/або щодо яких є підстави вважати, що вони використовують агентів, номінальних утримувачів (номінальних власників) або посередників з метою приховування КБВ; з) наявність підозри щодо клієнта або його КБВ, що свідчить про можливий зв`язок із тероризмом або вчинення інших злочинів/незаконної діяльності, в т.ч. щодо сприяння військовій агресії рф, рб проти України; і) за результатами аналізу наявної негативної інформації у відкритих джерелах щодо клієнта або КБВ клієнта з питань ВК/ФТ, національної безпеки, територіальної цілісності тощо; к) при встановленні Банком неприйнятно високого ризику ділових відносин щодо клієнтів-фізичних осіб, які одночасно є КБВ та/або керівниками клієнтів-юридичних осіб (або якщо неприйнятно високий ризик ділових відносин КБВ та/або керівнику було встановлено раніше), Банк також може встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин щодо таких клієнтів-юридичних осіб.

Згідно з пунктом 26.3.4. Програми ідентифікації в інших випадках у разі виникнення обґрунтованої Підозри.

Відповідно до п. 6 Технологічної карти, рішення про встановлення НВР та/або припинення ділових відносин може бути зазначено в обґрунтованому висновку (SAR) (згідно форми в Додатку 2 до Технологічної карти) або оформлено у вигляді розпорядження (згідно форми в Додатку 3 до Технологічної карти). У разі присвоєння клієнту НВР вживаються посилені заходи належної перевірки відповідно до Програми ідентифікації щодо інших клієнтів Банку, які є контрагентами такого клієнта.

Вважається, що НВР встановлюється всім учасникам підозрілої діяльності, зазначеним в SAR, а також кінцевим бенефіціарним власникам (КБВ), засновникам та керівникам юридичної особи, які являлись такими на період здійснення підозрілої діяльності та/або є клієнтами Банку, якщо інше рішення не зазначено у обґрунтованому висновку. Оскільки, керівники/ кінцеві бенефіціарні власники (КБВ)/учасники мають можливість впливати на діяльність компанії, та можуть бути обізнані щодо проведення нею підозрілої діяльності, то прийнято вважати, що дані особи мають негативну репутацію та несуть для Банку неприйнятно високий ризик. В тому числі, НВР встановлюється особам, що були КБВ/учасниками/керівниками компанії, які не надали відповідь на запит та стосовно яких прийнято рішення про припинення ділових відносин до надання відповіді на запит.

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що Відповідач в силу Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення є суб`єктом первинного фінансового моніторингу, на який серед іншого покладено обов`язок на постійній основі проводити моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у Відповідача інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення НБУ №65. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта Відповідач виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то Відповідач за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП (посилені заходи належної перевірки) у разі присвоєння високого рівня ризику. За результатами вжиття ПЗНП Відповідач, керуючись нормами законодавства та внутрішніх нормативних документів з питань фінансового моніторингу має право присвоїти клієнту НВР і в такому випадку відповідно до ст. 15 Закону про запобігання Відповідач зобов`язаний відмовитися від підтримання ділових відносин з таким клієнтом.

У справі встановлено, 12 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк був укладений договір № 06-Р4-В52/119 оренди індивідуального (банківського) сейфу, згідно умов якого відповідач надав, а позивач прийняв у строкове (на період з 12 жовтня 2015 року по 11 жовтня 2016 року) платне користування індивідуальний (банківський) сейф № 15, що знаходиться у депозитному залі Банку, для збереження документів, грошових коштів та інших цінностей в порядку, передбаченому цим Договором оренди ІБС (т.1 а.с.20, 21, 104, 105).

Відповідно до п. 3.2.1. Договору оренди ІБС Позивач зобов`язався самостійно слідкувати за строком оренди сейфу та звільняти орендований сейф у день закінчення дії Договору оренди ІБС або укласти додаткову угоду до Договору оренди ІБС на продовження строку оренди з внесенням орендної плати на новий строк оренди згідно тарифів Відповідача, чинних на день укладення додаткової угоди.

27 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк була укладена додаткова угода №1 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено з 12 жовтня 2015 року по 13 жовтня 2017 року (т.1 а.с.115).

04 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк був укладений додатковий договір № 06-Р4- В52/119/2 до Договору оренди ІБС (копія якої додається до цього відзиву), згідно якої до Договору оренди ІБС були внесені зміни та доповнення, шляхом викладення його статей (змісту) в новій редакції, а також строк оренди сейфу було продовжено на період по 15 жовтня 2018 року (т.1 а.с.111-114).

У пунктах 9.1.3. і 9.1.4. Договору оренди ІБС Позивач засвідчив та гарантував Відповідачу, що: - Позивач надав Відповідачу повну та достовірну інформацію, достатню для встановлення особи Позивача, змісту його діяльності та фінансового стану, в тому числі для ідентифікації Позивача відповідно до вимог законодавства України та внутрішніх нормативних документів Відповідача; - діяльність та операції Позивача не пов`язані та не будуть пов`язані з легалізацією злочинних доходів або з корупційною діяльністю, а також з проведенням заборонених операцій.

Згідно з п. 10.3. Договору оренди ІБС, цей договір може бути достроково розірваний у випадках, передбачених Договором оренди ІБС та законодавством України.

Відповідно до п. 10.4. Договору оренди ІБС, дострокове розірвання цього договору допускається за письмовою заявою Позивача або на вимогу Банку.

У п. 10.4.2. Договору оренди ІБС Позивачем та Відповідачем узгоджена умова про те, що цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою Відповідача за наявності однієї з таких обставин: порушення або встановлення недостовірності засвідчень та гарантій Позивача, передбачених пунктом 9.1. Договору оренди ІБС; наявність ознак здійснення заборонених операцій; відсутність у Банку необхідних згідно вимог законодавства України, внутрішніх нормативних документів та/або Договору оренди ІБС інформації та документів для здійснення ідентифікації/верифікації Позивача/його довірених осіб та/або їх надання Позивачем/його довіреною особою у формі та/або способом, які не відповідають вимогам внутрішніх документів Відповідача та Договору оренди ІБС; присвоєння Орендарю неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та внутрішніми нормативними документами Відповідача. У випадку дострокового розірвання Договору оренди ІБС за ініціативою Відповідача, в дату направлення Позивачу повідомлення про розірвання Договору оренди ІБС, Відповідач припиняє надання послуг за Договором оренди ІБС та строк оренди сейфу вважається таким, що закінчився (якщо більш пізня дата не буде зазначена в повідомленні Відповідача). У такому випадку, Позивач зобов`язаний своєчасно вчинити всі дії, пов`язані з закінченням строку оренди сейфу відповідно до умов Договору оренди ІБС.

В абзаці другому п. 10.5. Договору оренди ІБС визначено право Відповідача витребувати і обов`язок Позивача (його довірених осіб) надавати на вимогу Відповідача та в строк, у формі та способом, що визначені Відповідачем, інформацію та документи стосовно ідентифікації/верифікації особи Позивача та/або його довірених осіб, змісту їх діяльності та фінансового стану, а також щодо ідентифікації осіб, від імені або за дорученням чи в інтересах яких діє Позивач при користуванні послугою з оренди сейфу за Договором оренди ІБС, а також іншу інформацію чи документи відповідно до вимог законодавства України, умов Договору оренди ІБС та внутрішніх нормативних документів Відповідача.

27 вересня 2018 року ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/3 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 15 жовтня 2019 року (т.1 а.с.111).

25 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/4 до Договору оренди ІБС (копія якої додається до цього відзиву), згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 15 жовтня 2020 року (т.1 а.с.110).

30 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/5 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 06 жовтня 2021 року (т.1 а.с.110).

12 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/6 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 06 жовтня 2022 року (т.1 а.с.103).

05 жовтня 2022 року між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/7 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 06 жовтня 2023 року, а також: - Договір оренди ІБС доповнено пунктом 2.5.3. в якому Позивач та Відповідач узгодили умову про те, що в період воєнного стану Банк має право на власний розсуд прийняти рішення про припинення роботи відділення, депозитного залу Банку, зміну його місцезнаходження, припинення надання послуг без попереднього повідомлення Позивача; - пункт 7.3. розділу 7 «Відповідальність сторін» Договору оренди ІБС викладено в новій редакції, згідно якої Відповідач не несе відповідальності за неможливість отримання Позивачем доступу до сейфу, якщо така неможливість стала наслідком дій або бездіяльності Позивача або його довіреної особи щодо ненадання до Банку документів/інформації для здійснення ідентифікації/верифікації, а також у випадку, передбаченому пунктом 2.5.3. Договору оренди ІБС (т.1 а.с.23).

03 жовтня 2023 року між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода № 06-Р4- В52/119/8 до Договору оренди ІБС, згідно якої строк оренди сейфу було продовжено на період по 07 жовтня 2024 року.

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав лист №81-23/2/67936 від АТ Райффайзен Банк, в якому було зазначено про відмову від підтримання ділових відносин від 26 грудня 2023 року у зв`язку з неприйнятно високим ризиком. Для можливості подальшої співпраці банк просив надати відповіді на перелік запитань, які викладені у цьому листі (т.1 а.с.25).

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 направив на електронну адресу АТ Райффайзен Банк, документи та вичерпну відповідь на питання банку, які були викладені у листі №81-23/2/67936 від 26 грудня 2023 року (т.1 а.с.26, 27).

Так, позивач, після отримання листа Відповідача №81-23/2/67936 від 26 грудня 2023 року позивач засобами електронного та поштового зв`язку направляв відповідачу різні документи, які в свою чергу не змогли в повному обсязі покрити зміст запиту банку та пояснити легітимність операцій ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, у зв`язку з чим підстави для поновлення банком обслуговування пзивача були і є відсутні.

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у доступі до сейфу, що підтверджується листом відвідування №15 від 28 грудня 2023 року (т.1 а.с.24).

28 грудня 2023 року у відповідь на лист Відповідача №81-23/2/67936 від 26 грудня 2023 року позивач направив відповідачу засобами електронного зв`язку заяву з вимогою надати йому доступ до сейфу 28 грудня 2023 року до 12:00 і додав до заяви копію листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30 серпня 2023 року № 6601/АП/04-36-66-01-09 щодо надання інформації про доходи за період з 01 січня 2022 року по 30 червня 2023 року і копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за три квартали 2023 року з квитанцією, що підтверджує прийняття звітності контролюючим органом, що не потребує доведення та підтверджується самим Позивачем у позові, але, оскільки Позивачем не було надано пояснень/документів по ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, рішення Відповідача про присвоєння Позивачу НВР залишилося незмінним.

Позивач з`явився до Центрального Дніпродзержинського відділення Відповідача з наміром отримання доступу до сейфу, але Банк, керуючись умовами пунктів 10.5., 2.5.3., 7.3. Договору оренди ІБС відмовив Позивачу в наданні послуги з доступу до сейфу, до моменту отримання від Позивача усіх запитуваних Відповідачем документів і вирішення за результатом їх розгляду питання щодо можливості продовження подальшої співпраці з Позивачем або розірвання Договору оренди ІБС.

У відповідь на лист Відповідача №81-23/2/67936 від 26 грудня 2023 року Позивач додатково направив 29 грудня 2023 року засобами електронного зв`язку і 08 січня 2024 засобами поштового зв`язку на адреси Відповідача лист з однаковою інформацією на поставлені Відповідачем питання, у тому числі опис діяльності Позивача, окремих видів господарської діяльності, відомості про деяких контрагентів Позивача, про його діяльність, як арбітражного керуючого, з доданими до цього листа копіями: - податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2022 і 2023 роки і квитанцій, що підтверджують прийняття цієї звітності контролюючим органом; - довідки форми № 3-ОПП про взяття на облік платника податків № 007 від 15 грудня 2023 року; - листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30 серпня 2023 року № 6601/АП/04-36-66-01-09 щодо надання інформації про доходи за період з 01 січня 2022 року по 30 червня 2023 року; - свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу; - витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№ 301596332 від 26 травня 2022 року і № 242903829 від 03 лютого 2021 року про право власності Позивача на об`єкти нерухомості).

Відповідачем були проаналізовані надані Позивачем документи і рішення Відповідача про присвоєння Позивачу НВР залишилося незмінним, зокрема тому, що Позивачем у порушення вимог частини 7 ст. 11 Закону про запобігання і п. 10.5 Договору оренди ІБС так і не було надано пояснень/документів по ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, не розкрито економічну доцільність проведених операцій, обслуговування цих клієнтів становить великий ризик для Банку.

Позивач зазначає, 18 січня 2024 року на його електронну адресу надійшов лист №81-27-5/114 від АТ Райффайзен Банк, яким банк повідомив про дострокове розірвання договору оренди, на підставі п. 5.4 договору та ст. 15 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та пропозицією отримати вміст індивідуального сейфу (т.1 а.с.40, 41) .

Позивачу ОСОБА_1 встановлений неприйнятно високий ризик (НВР) відповідно до частини 6 статті 7 Закону про запобігання і внутрішніх нормативних документів Банку з питань фінансового моніторингу, як керівнику та ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, у зв`язку наявністю обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, що така діяльність може бути фіктивною.

АТ Райффайзен Банк, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснювався аналіз фінансових операцій клієнта ТОВ ЛОНГ РЕНЖ у період з 31 жовтня 2023 року по 08 листопада 2023 року.

За результатами аналізу операцій клієнтів ТОВ ЛОНГ РЕНЖ та позивача, були виявлені зазначені нижче спільні ознаки сумнівності (т.1 а.с.107):

- на рахунок ТОВ ЛОНГ РЕНЖ (КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту) надходять кошти від ТОВ АКРЕЦІЯ-ДНІПРО (не клієнт Відповідача) як «повернення поворотної фінансової допомоги», які в подальшому в повному обсязі перераховуються як «часткове повернення поворотної фінансової допомоги» в інший банк на рахунок Позивача (який є КБВ/керівником ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, рух на рахунку Позивача у Відповідача відсутній);

- на відкритому у Відповідача рахунку ТОВ ЛОНГ РЕНЖ відсутній рух коштів, який би свідчив про здійснення цим клієнтом господарської діяльності (оплата з/п, податків, зборів, оренди тощо) і при цьому рахунки в інших банках згідно наданого ТОВ ЛОНГ РЕНЖ опитувальника відсутні;

- згідно наявної у відповідача фінансової звітності ТОВ ЛОНГ РЕНЖ, господарська діяльності в 2021-2022 цим клієнтом не велася, але при цьому статутний капітал ТОВ ЛОНГ РЕНЖ становить 20 млн. Грн.;

- згідно відкритих джерел YouСontrol у ТОВ ЛОНГ РЕНЖ відсутні ресурси для здійснення господарської діяльності, а також мінімальний штат співробітників 1 працівник;

- ТОВ ЛОНГ РЕНЖ має широкий перелік видів діяльності 41;

- згідно інформації з відкритих джерел (YouСontrol), Позивач є пов`язаною особою з великою кількістю юридичних осіб, які не є клієнтів Відповідача, значна частина яких є ліквідованою, перебуває в процесі припинення, мають широкий перелік ознак сумнівності.

Відповідно встановлено наступний код ознак сумнівності: 07 Фіктивне підприємництво та зроблено Висновок - відмова від підтримання ділових відносин з клієнтами шляхом припинення виконання видаткових операцій, ініційованих клієнтами за ст.15 п.1 абзац 3 (встановлення НВР) (т.1 а.с.107).

Рахунки заблоковано на здійснення видаткових операцій до закриття рахунку, прибуткові операції проводяться.

Відносно Позивача зроблено висновок про присвоєння НВР зокрема тому, що він є керівником та КБВ ТОВ ЛОНГ РЕНЖ копія витягу від 16.10.2023 (09:34) з Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіпідприємців та громадських формувань згідно договору між Банком та ДП «НАІС» додається до цього відзиву.

Таким чином, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) встановлено НВР і з ним припинено ділові відносини згідно ОБГРУНТОВАНОГО ВИСНОВКУ (погодженого директором Департаменту комплаєнсу Відповідача шляхом направлення погодження засобами електронної пошти Відповідача) щодо сформованої підозри (SAR 178- 8/2/2095 від 26 грудня 2023 року), як керівнику та кінцевому бенефіціарному власнику (КБВ) клієнта Відповідача - ТОВ ЛОНГ РЕНЖ.

Висновок від 26 грудня 2023 року (разом з виписками по рахункам задіяних осіб кейсу) був відправлений у порядку встановленому Законом про запобігання (ст. 15) до Державної служби фінансового моніторингу України засобами ПЗ SFINСS (файл XE0IJBCQ.30J від 26 грудня 2023 року, текст Висновку від 26 грудня 2023 року з доказами відправлення додається до цього відзиву).

При встановленні Позивачу неприйнятно високого ризику (НВР), Відповідач керувався наведеними у п.3.1. цього Відзиву нормативними актами чинного законодавства та нормативними документами Банку і ділові відносини з Позивачем припинені

Банком у зв`язку з встановленням Позивачу НВР на підставі п.1 абзац 3 статті 15 Закону про запобігання, частиною першою якої передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту в обслуговуванні, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Враховуючи викладене, дії Банку в процесі встановлення НВР Клієнту та припиненні з ним ділових відносин відповідають вимогам чинного законодавства з питань фінансового моніторингу та внутрішніх нормативних документів Банку, тому відсутні підстави для визнання дій банку в частині встановлення ОСОБА_1 . НВР неправомірними та відсутні підстави для скасування рішення банку про відмову у підтриманні ділових відносин з позивачем.

Крім того, відповідно до пункту 7.3 Договору оренди ІБС, Відповідач не несе відповідальності за неможливість отримання Позивачем доступу до сейфу, якщо така неможливість стала наслідком дій або бездіяльності Позивача щодо ненадання до Банку документів/інформації для здійснення ідентифікації/верифікації, а також у випадку, передбаченому пунктом 2.5.3. Договору оренди ІБС.

Таким чином, відмовляючи Позивачу 28 грудня 2023 року (у період дії воєнного стану) в наданні доступу до сейфу Відповідач діяв у межах прав, наданих йому згідно п. 2.5.3. Договору оренди ІБС, і відповідно до умов пункту 7.3. Договору оренди ІБС Відповідач не повинен нести відповідальність за неможливість отримання Позивачем доступу до сейфу в цей період.

Отже, встановивши обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку, що дії банку з дострокового розірвання Договору оренди ІБС відповідають вимогам законодавства та умовам Договору оренди ІБС, а тому підстави для задоволення позовної вимоги про визнання неправомірними дій Відповідача щодо дострокового розірвання Договору оренди ІБС відсутні.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2024 року та додаткове рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Райффайзен Банк - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 травня 2024 року та додаткове рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райффайзен Банк про визнання дій неправомірними та скасування рішення скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райффайзен Банк про визнання дій неправомірними та скасування рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 11 лютого 2025 року.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова