1Справа № 335/1167/25 2/335/1260/2025
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
12 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень держаного реєстратора, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння,
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Так, ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлено дві окремі вимоги немайнового характеру та одну майнову вимога про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду позовної заяви в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, з у рахуванням вартості майна, яке позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння, позивач при поданні до суду позовної заяви в електронній формі мав би сплатити судовий збір в розмірі 3875,52 грн ((1211,20+1211,20+2422,00) х 0,8).
Представником позивача на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додано 2 квитанції: № 9985-8051-5389-6787 від 16.10.2024 на суму 1937,92 грн. та № 0847-7911-2756-2682 від 04.02.2025 на суму 2422,00.
При перевірці зарахування сплаченого позивачем судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що квитанція № 9985-8051-5389-6787 від 16.10.2024 на суму 1937,92 грн. вже подавалася позивачем до суду разом з позовної заяви у справі № 335/8000/24. Також встановлено, що ухвалою суду від 22.11.2024 у справі № 335/8000/24 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто останній без розгляду.
Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.
Певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону).
Частина 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції передбачає, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 1540/3297/18, від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.
Отже, позивачем до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом розмірі.
Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися встановленого державою порядку (справа «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21.02.1975).
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Вищезазначений недолік позовної заяви має бути усунений позивачем протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду документа про доплату судового збору в розмірі 1937,54 грн, або документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.
У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя -
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання незаконними та скасування рішень держаного реєстратора, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.В. Стеценко