Номер провадження: 22-ц/813/1203/25
Справа № 497/301/22
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року, постановленого під головуванням судді Кравцової А.В., повний текст рішення складений 30 червня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 781855 грн. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_2 зазначив, що він є власником домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, сараю та дворових споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,0697га за цією же адресою, кадастровий номер :02:003:0205, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка також є його приватною власністю.

По периметру земельної ділянки був споруджений паркан, який є окремою встановленою на монолітному фундаменті спорудою, і складається з окремих виконаних з цегли секцій. Між секціями паркану розташовані колони. До паркану приєднана в`їзна арка, проліт якої складав 4,4 метри, загальна її висота 4 метри, і яка є окремою спорудою з монолітного залізобетону у вигляді аркової перемички, що спирається на два стовпи; над арочною перемичкою була встановлена плита перекриття та покрівля з керамічної черепиці.

Прилеглою до його земельної ділянки є земельна ділянка відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташоване домоволодіння відповідача, де влітку 2021 року виконано комплекс будівельних робіт зі зведення будівлі нового житлового будинку, які включили в себе: демонтаж існуючої будівлі, зниження на 1 метр рівня поверхні ґрунту земельної ділянки, влаштування фундаментів нового житлового будинку, та зведення конструкцій надземної частини будинку.

Позивач зазначив, що відповідач не розроблював проектної документації, не отримував передбачених законодавством дозвільних документів на початок будівництва до яких входять, в залежності від виду споруди (мала забудова, будівлі 1-3 категорії): будівельний паспорт, повідомлення про початок будівництва, містобудівні умови і обмеження, технічні умови, декларація про початок виконання будівельних робіт.

Позивач не давав відповідачу будь-якої згоди на здійснення будівельних робіт, що межували з його домоволодінням.

Враховуючи пошкодження паркану і в`їзної арки, які створювали реальну загрозу в разі їх падіння для позивача та членів його родини, ним за власний кошт, за згодою відповідача були вжиті заходи щодо демонтажу пошкодженого паркану і в`їзної арки та їх відновлення. При цьому він був змушений звернутися до Болградської міської ради, комісія якої 19.11.2021р. здійснила обстеження місця будівництва в присутності позивача та відповідача.

Позивач вважає, що оскільки відповідачу було відомо, що в результаті здійснювання ним будівельних робіт було спричинено шкоду майну позивача, яку він відмовляється добровільно відшкодувати, незважаючи на попередню домовленість між ними, позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом, оскільки внаслідок здійснення незаконних будівельних робіт відповідачем, який є його сусідом, відбулося руйнування майна, що належить йому на праві власності, а саме: пошкодження паркану та в`їзної арки в його домоволодінні, що створило загрозу їх падіння та руйнування і змусило його, позивача, понести витрати на їх відновлення на ремонтні роботи.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 781855 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

На рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року ОСОБА_4 , представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , сторона, яка не приймала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішення суду порушені її права, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення суду є необґрунтованим, оскільки базується лише на висновку експерта від 30.12.2021 року та судом не було враховано жодних інших обставин у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Драгун А.С., представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам закону.

В судове засідання, призначене на 11 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою 05 квітня 2024 року (а.с. 127 т. 2), що справа призначалась до розгляду в судове засідання неодноразово з направленням апелянту судових повісток на адресу, зазначену в апеляційної скарзі, які повертались на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 164-165, 179-180 т. 2), що судом було здійснено оголошення для ОСОБА_1 на сайті суду про розгляд справи (а.с. 187 188 т. 2), а також приймаючи до уваги направлення адвокатом Хаджи І.Д., яка уклала договір з ОСОБА_1 ще 07.01.2025 року, подане клопотання за день до судового засідання про зупинення провадження по справі, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , як апелянт, будучі зацікавленої про розгляд своєї скарги у передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначила про те, що рішенням суду першої інстанції були порушені її права.

При цьому, апелянт посилалася на те, щорішення суду є необґрунтованим, оскільки базується лише на висновку експерта від 30.12.2021 року та судом не було враховано жодних інших обставин у справі, оскільки в ньому не міститься належного обґрунтування доводів відповідача її чоловіка.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції на підставі з`ясованих відомостей та наявних матеріалів справи було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (р.№14) позивач на підставі договору дарування від 15.09.2021р. є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою, кадастровий номер якої - :02:003:0205 (а.с. 11-13 т. 1);

- з пояснень представника позивача, позивач ОСОБА_2 фактично користувався і володів будинком набагато раніше, і в ході процесу оформлення документів вже здійснював ремонт фактичне право користування і розпорядження цим будинком; цей факт нічим не спростовано;

- з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач на підставі договору купівлі-продажу №1958 від 14.09.2020р., р.№1958 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-15 т. 1);

- 11.10.2021р. було зареєстроване право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,0797га з кадастровим номером :02:003:0495 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 121-124 т. 1);

- з довідки про знищення/знесення майна від 07.04.2022р. був знесений будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 125 т. 1);

- з будівельного паспорту від 28.10.2021р., що був виданий відділом містобудування та архітектури Болградської міської ради, замовником його є ОСОБА_3 адреса забудови - АДРЕСА_2 (а.с. 126-127 т. 1);

- з декларації від 04.02.2022р. про готовність до експлуатації об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 , - строк закінчення будівництва не зазначено, вказано, що власник будує власними силами, вартість основних фондів, що приймаються в експлуатацію 200000 грн. (а.с. 128-130 т. 1);

- згідно Акту обстеження території присадибних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та на АДРЕСА_2 , який був складений 19.11.2021р. комісією, створеною розпорядженням міського голови м. Болград від 08.02.2021р. за заявою ОСОБА_2 з шести осіб, за результатами виходу на місце встановлено, що на межі спірних земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 влаштовано фундамент; згідно інформації Інспекції з благоустрою Болградської міської ради, у 2020 році попередня власниця будинку, що на АДРЕСА_2 ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою території міста Болград, в абз.2 висновку Акту зазначено, що Болградською міською радою дозвільних документів на виконання підготовчих і будівельних робіт не видавалося, оскільки це не є її компетенцією, а в абз.3 висновку Акту комісії зазначено, що Болградською міською радою та її виконавчими органами рішення про надання дозволу на забудову земельної ділянки не ухвалювалося (а.с. 19-21 т. 1);

- з висновку експертної організації ТОВ «Екострой і К» від 30.12.2021р. експерта ОСОБА_5 внаслідок робіт із зниження рівня денної поверхні ґрунту та влаштування фундаментів будівлі житлового будинку на майданчику нового будівництва були підкопані, розкриті та оголені фундаменти в`їзної арки та частини (довжиною 28 метри) паркану, що огороджує земельну ділянку на АДРЕСА_1 , які безпосередньо примикають до майданчика нового будівництва; саме вказані роботи спровокували пошкодження в частині огорожі (паркану) та в`їзної арки перекіс металевих воріт в`їзної арки; вихід їх із площини (нахил до 10 см) у бік майданчика нового будівництва; вартість демонтажних робіт, розрахована за кошторисом (а.с. 54 т. 1) програмним комплексом АВК-5 (діюча версія 3.6.3.) за державними розцінками, затвердженими Держбудом України становить 158423грн., вартість відновлювальних робіт, розрахована за такою ж методикою складає 623432грн., а всього 781855 грн. (а.с. 23-89 т. 1);

- експерт ОСОБА_5 , що була допитана у судовому засіданні у приміщенні Болградського районного суду 05.10.2022р. підтвердила свій висновок, зазначивши, що сума, зазначена в її висновку, станом на час розгляду справи має бути збільшена з врахуванням недавнього значного підвищення цін на будівельні матеріали і роботи (а.с. 203-204 т. 1).

Також судом встановлено, що діями ОСОБА_3 в результаті здійснених ним будівельних робіт спричинена майнова шкода майну ОСОБА_2 , яку добровільно відшкодувати позивачу відповідач відмовлявся, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом за захистом своїх порушених прав.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_1 до суду не надано, а саме не надано доказів того, що оскаржуване рішення суду порушує її законні права та інтереси, приймаючи до уваги, що саме дії ОСОБА_3 спричинили шкоду ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що саме позивачу належить обирати стратегію при поданні позову з визначенням кола відповідачів.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду по суті апеляційної скарги та приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду не порушені права апелянта за відсутністю належних доказів про порушені права ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 17.02.2020 року у справі №668/17285/13-ц.

За таких умов при розгляді апеляційної скарги даної категорії суд насамперед має вирішити питання, чи порушує оскаржуване судове рішення права та інтереси апелянта. Якщо суд прийде до позитивного висновку із зазначеного питання, оскаржуване рішення підлягає перегляду по суті справи. У разі, якщо оскаржуване рішення не стосується прав свобод, інтересів та (або) обов`язків апелянта, апеляційне провадження підлягає закриттю.

На підставі наведеного вище, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 368, 374, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 лютого 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ С.М. Сегеда