Справа № 461/6973/23 Головуючий у 1 інстанції Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/287/24 Доповідач в 2-й інстанції Шандра М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за заявою договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-103979311 від 06.09.2021 у сумі 267 679,70 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 252493,11 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15 186,59 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за Заявою Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-103979311 від 06.09.2021 у сумі 267679,70 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 252493,11 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15186,59 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у сумі 4015,20 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення винесеного 23 жовтня 2023 року у цивільній справі №461/6973/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

20 травня 2024 року представник ОСОБА_1 Джох Роман Васильович подав письмову заяву про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних сил України, що переведені на воєнний стан.

30 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 Джох Роман Васильович подав письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю заборгованості за Кредитним договором №014-RO-82-103979311 від 06.09.2021.

27 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла письмова заява, в якій він просив залишити клопотання про зупинення провадження у справі без розгляду, оскільки в його розгляді відпала необхідність у зв`язку з сплатою ОСОБА_3 боргу за кредитом. Клопотання про закриття провадження у справі підтримав та просив закрити провадження у справі з мотивів вказаних у заяві.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та ОСОБА_1 , тому розгляд справи проводиться без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі слід залишити без розгляду та відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 182 ЦПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено він встановлюється судом.

Статтею 183 ЦПК України передбачено право суду повернути без розгляду письмову заяву (клопотання, заперечення).

Однак, відповідно до приписів вимог ч. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Згідно п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду і в тому випадку, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав письмову заяву про залишення клопотання про зупинення провадження без розгляду, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості за кредитним договором після ухвалення судом першої інстанції рішення за наслідками вирішення спору, та його оскарження відповідачем в апеляційному порядку, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому в апеляційного суду не має визначених процесуальним законом підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення і закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

З огляду на вказане у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Зважаючи на викладене і керуючись ст.ст. 255, 256, 377, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 Джоха Романа Васильовичапро закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 07.02.2025

Головуючий

Судді