ЄУН № 337/1587/24
Провадження № 6/337/27/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Нетяги М.І.

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружана Оганесовича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи

в с т а н о в и в :

11.02.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. звернувся до Хортицького районного суду міста Запоріжжя із поданням, у якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 337/1587/24 виданим 02.09.2024 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

В обґрунтування подання виконавець зазначив, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 76048751 з примусового виконання виконавчого листа за № 337/1587/24 від 02.09.2024 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 36500 грн. заборгованості за договором позики від 29 січня 2024 року; 605,60 грн., та загальна сума заборгованості з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження становить 41629,41 грн.

16.09.2024 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76048751, яку було направлено на адресу боржника зазначену у виконавчому документі.

16.09.2024 року було винесено постанову про арешт коштів. Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень боржник має відкриті рахунки в банках АТ «Універсал Банк», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ АБ «Південний», АТ «СЕНС БАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «ОТП БАНК», АТ «КРЕДОБАНК». Згідно відповіді МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровано. Згідно Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за боржником не зареєстровано прав власності. Згідно відповідей ДФС України в боржника відсутні зареєстровані джерела доходів.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії в НОМЕР_1 виданий 10.10.2022.

Виконавцем 25.11.2024 на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Станом на 05.02.2025 боржник до державного виконавця не з`являвся, про свої доходи не повідомив, в добровільному порядку з часу ухвалення судового рішення боржник не виконував покладений на нього судовим рішенням обов`язок, що свідчить про свідоме ухиляння боржника від покладених на нього обов`язків Законом України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Подання приватного виконавця було призначено до розгляду невідкладно у порядку, встановленому ч. 4 ст. 441 ЦПК України.

У судове засідання викликався приватний виконавець шляхом направлення електронної повістки. Однак, в судове засідання приватний виконавець не з`явився.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів, що підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. 16.09.2024 року відкрито виконавче провадження № 76048751 з примусового виконання виконавчого листа № 337/1587/24 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 02.09.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 36500 грн. заборгованості за договором позики від 29 січня 2024 року; 605,60 грн.

Виконавчий документ на сьогоднішній день боржником не виконано.

Під час виконання, приватним виконавцем встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банках, транспортні засоби за боржником не зареєстровано, за боржником не зареєстровано прав власності, у боржника відсутні зареєстровані джерела доходів.

Також боржник ОСОБА_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії в НОМЕР_1 виданий 10.10.2022 року.

Виконавцем 25.11.2024 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до приватного виконавця.

Станом на день звернення до суду, боржником борг не сплачено, боржник до державного виконавця не з`являвся, про свої доходи не повідомив, в добровільному порядку з часу ухвалення судового рішення боржник не виконував покладений на нього судовим рішенням обов`язок, що за твердженням приватного виконавця свідчить про свідоме ухиляння боржника від покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

При цьому, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, наданого приватним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню у силу ст.81 ЦПК України.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Проте судом не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, оскільки в матеріалах подання відсутні відомості про місце його знаходження в Україні, зокрема, враховуючи введений у державі військовий стан. Також відсутні дані, що боржник взагалі знає про відкрите виконавче провадження.

Приватний виконавець вважає, що боржник ухиляється від належного виконання судового рішення, у зв`язку з чим наявні законні підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Приватний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений приватним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом приватного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі «Гочев проти Болгарії» ("Gochev v. Bulgaria" від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення боргу слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав. Необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань за Виконавчим листом повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, приватним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Підтверджень того, що боржник належним чином повідомлений про хід виконавчого провадження (отримання боржником відповідних процесуальних документів) та що він обізнаний про його наявність, не надано.

Посилання приватного виконавця на обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження відносно нього, так як виконавець постанову про відкриття виконавчого провадження № 76048751 від 16.09.2024 року направив на адресу боржника зазначену у виконавчому документі, суд сприймає критично зважаючи на те, що надані суду списки групування відправлених рекомендованих листів, де фігурує ОСОБА_1 із вказаним поштовим трекером 877, відносяться до направлення виклику виконавцем боржника, а не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження. Інших підтверджень суду не надано.

Таким чином суду не надано підтверджень направлення виконавцем боржнику копії постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або отримання вказаної постанови боржником. Тому суд вважає, що подання державного виконавця на час його подання не містить доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Також виконавцем не підтверджено, що встановлення обмеження у праві виїзду дійсно забезпечить фактичне виконання у повному обсязі рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження та як заборона виїзду може бути використана для стягнення боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

З поданих до подання доказів про вчинення виконавчих дій, не вбачається підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останнього у статусі боржника.

Оскільки суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду боржника виключно у випадку його ухилення від виконання рішення суду, а належних доказів цілеспрямованого ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення на час подання виконавцем не надано, як і доказів наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, то суд вважає, що подання приватного виконавця є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружана Оганесовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 337/1587/24 виданим 02.09.2024 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.Г.Кучерук