Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1053/25
Номер провадження 2/711/923/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визначення розміру часток,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучер Юлія Вікторівна, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд:

-припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:027:0035, площа 18.00 кв.м., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ;

-визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та складають по за кожним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №711/1053/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Пунктом 2 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте всупереч означеній нормі процесуального права позивачем у позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність як власного електронного кабінету (безпосередньо у позивача), так і електронного кабінету у відповідача.

Крім того, п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У п.37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2024 у справі №990/150/23 (провадження № 11-192заі23) зроблено правовий висновок, що зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Проте всупереч означеній нормі процесуального права та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, позивачем нечітко і незрозуміло сформовано зміст заявленої позовної вимоги, оскільки із сформульованої позивачем вимоги не можливо з`ясувати у якій конкретно земельній ділянці позивач просить суд визначити його частку (не зазначено кадастрового номера такої земельної ділянки, її площі, цільового призначення, місцезнаходження тощо).

Також суддя звертає увагу позивача, що позовна вимога, викладена у п.3 прохальної частини позовної заяви, містить прохання про визначення розміру частки не тільки позивача у спірній земельній ділянці, а і частку у цьому нерухомому майні, що належить співвласнику і за сумісництвом відповідачу ОСОБА_2 .

Проте ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, позивачем у цивільних справах є, зокрема, фізична особа права, свободи чи законні інтереси якої порушено відповідачем.

Так, у вступній частині позовної заяви позивач визначив відповідача саме ОСОБА_2 , тобто фізичну особу, якій також просить суд визначити частку у спірній земельній ділянці. Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 надав повноваження позивачу на представництво його інтересів щодо визначення розміру частки у спірній земельній ділянці матеріали позовної заяви не містять.

З огляду на викладене, з метою усунення порушень положень п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачу необхідно позовну вимогу, викладену в п.3 прохальної частини, привезти у відповідність до положень, передбачених ч.1 ст.4 ЦПК України, виклавши її зміст виключно з призми захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів щодо спірної земельної ділянки. Водночас відповідач ОСОБА_2 матиме процесуальне право заявити зустрічний позов щодо визначення розміру його частки у спірній земельній ділянці, у випадку вияву ним на це волі.

Також, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із доданих до позову документів, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211.20 грн. Проте суддя звертає увагу позивача, що ним заявлено позовну вимогу немайнового характеру (припинення права спільної сумісної власності), а також позовну вимогу майнового характеру (визначення розміру частки позивача у земельній ділянці).

У постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 495/1706/16-ц (провадження№ 61-5099св19) зроблено правовий висновок, що позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.

Водночас позовна вимога про визначення розміру частки у земельній ділянці є вимогою майнового характеру з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (п.8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 у справі №907/9/17).

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №570/4795/20 (провадження № 61-5858ск22) судом касаційної інстанції констатовано, що позовна вимога про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з володінням майном.

Отже, суддя дійшов висновку, що заявлена позивачем позовна вимога про визначення розміру його частки у праві спільної сумісної власності є вимогою майнового характеру, оскільки стосується володіння нерухомим майном.

У частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн) (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

У п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відтак, при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, визначений з урахуванням дійсної вартості спірного майна з урахуванням частки майна, про визначення якої позивачем заявлено відповідну позовну вимогу, за ставкою судового збору у розмірі 1 відсоток від ціни позову.

Частинами 1,3,4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження дійсної вартості спірної земельної ділянки.

Відтак позивачу, відповідно до вимог п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, необхідно зазначити відомості про дійсну вартість спірної земельної ділянки, станом на день звернення з позовом до суду, не зазначення якої ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру (визначення частки у спільній сумісній власності).

Підсумовуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи із дійсної вартості майна (земельної ділянки), та надати квитанцію про сплату судового збору за вимогу майнового характеру з призми ціни позову, що буде відповідати розміру тієї частки нерухомого майна, розмір якої позивач просить суд визначити за ним.

Водночас оплачувати судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (припинення права спільної сумісної власності) позивачу не потрібно, оскільки ним долучено до матеріалів позовної заяви належний доказ сплати судового збору за означену позовну вимогу.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням у ній: 1) відомостей про наявність або відсутність як власного електронного кабінету (безпосередньо у позивача), так і електронного кабінету у відповідача; 2) у пункті 3 прохальної частини зазначити повний зміст заявленої позовної вимоги з призми ідентифікації земельній ділянці, у якій позивач просить суд визначити його частку (зазначити кадастровий номер такої земельної ділянки, її площу, цільове призначення, місцезнаходження тощо), а також сформувати позовну вимогу про визначення розміру частки у спірній земельній ділянці з призми захисту виключно своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів щодо цього нерухомого майна; 3) зазначити ціну позову з призми дійсної вартості спірної земельної ділянки та частки, яку позивач просить суд визначити за ним; 4) здійснити доплату судового збору за вимогу майнового характеру з призми дійсної вартості спірної земельної ділянки та розміру частки, яку позивач просить суд визначити за ним, а докази доплати судового збору подати до суду разом із заявою про усунення недоліків. Уточнена позовна заява має бути подана до суду у кількості, що відповідає кількості учасників справи.

Керуючись ст. 175, 176, 177, 185, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визначення розміру часток залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання до судууточненої позовної заяви із зазначенням у ній: 1) відомостей про наявність або відсутність як власного електронного кабінету (безпосередньо у позивача), так і електронного кабінету у відповідача; 2) у пункті 3 прохальної частини зазначити повний зміст заявленої позовної вимоги з призми ідентифікації земельній ділянці, у якій позивач просить суд визначити його частку (зазначити кадастровий номер такої земельної ділянки, її площу, цільове призначення, місцезнаходження тощо), а також сформувати позовну вимогу про визначення розміру частки у спірній земельній ділянці з призми захисту виключно своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів щодо цього нерухомого майна; 3) зазначити ціну позову з призми дійсної вартості спірної земельної ділянки та частки, яку позивач просить суд визначити за ним; 4) здійснити доплату судового збору за вимогу майнового характеру з призми дійсної вартості спірної земельної ділянки та розміру частки, яку позивач просить суд визначити за ним, а докази доплати судового збору подати до суду разом із заявою про усунення недоліків. Уточнена позовна заява має бути подана до суду у кількості, що відповідає кількості учасників справи.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 12 лютого 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко