Справа № 698/227/24
Провадження № 2/698/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

представника позивача Гармаш Т.П.,

представника відповідача адвоката Колісника С.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль, Звенигородського району Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про відібрання дітей та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2024 року надійшов телефонний дзвінок від жителів с. Єлизаветка про те, що за адресою АДРЕСА_1 малолітні діти самі перебувають у будинку, вони голосно плачуть. Комісія в складі старшого інспектора СПД№1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Ладинчука О.І., начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Гармаш Т.П., медичного працівника пункту невідкладної медичної допомоги ОСОБА_2 , фахівця з соціальної роботи ОСОБА_3 негайно виїхали за адресою АДРЕСА_1 , де проживають малолітні діти. Комісією було виявлено, що малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно знаходились у будинку з співмешканцем матері, ОСОБА_7 , який зі слів матері є батьком дітей, але батьківства не визнав, перебував в нетверезому стані та почав погрожувати членам комісії. Дитина ОСОБА_8 лежав у ліжку, замотаний тонким пледом і дивився телевізор. Він повідомив, що дуже замерз. На запитання про походження подряпин на шиї, відповів, що вдарила мама прутом. Співмешканця, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 боїться, повідомив, що кричить на них та б`є прутом. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на дивані, вони були без колгот, носочків. Діти дуже змерзли та плакали. У маленького ОСОБА_10 опрілості. Діти не купані, мали недоглянутий вигляд, брудні, голодні. Дівчинка мала скуйовджене волосся. Діти не отримують повноцінного харчування, не в достатній кількості сезонний одяг, мало іграшок. На запитання, де перебуває мати дітей, ОСОБА_1 , співмешканець відповів, що матері немає дома ще з 8 березня. О 15.00 год. 09 березня вона прийшла додому, взяла велосипед і поїхала по своїх справах.

З метою захисту прав дітей, збереження біологічної родини начальник служби зателефонувала до рідної бабусі, ОСОБА_11 , яка проживає в с. Петроострів, Маловисківського району, Кіровоградської області та повідомила, що діти перебувають без батьківського піклування в присутності п`яного співмешканця, який поводився неадекватно та ніс загрозу життю та здоров`ю дітей. Бабуся пообіцяла приїхати через 1 годину, але не з`явилася і більше на телефонні дзвінки не відповідала. Після того, як бабуся не відповідала, було зроблено телефонний здвінок до сестри матері, ОСОБА_12 , рідної тітки дітей, яка проживає в с. Ступичне, Звенигородського району, Черкаської області та повідомлено про ситуацію, яка склалася відносно дітей. У відповідь вона нічого не сказала, телефон було відключено. О 23.00 год. малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було передано до КНП «Катеринопільська багатопрофільна лікарня».

Близько 23.00 год. 09.03.2024 року бабуся повідомила доньці, що дітей відібрано. ОСОБА_1 негайно пішла до домоволодіння старости с. Суха Калигірка та завдала матеріальної шкоди: побила автомобіль та металопрофілеву огорожу. Цей факт було зафіксовано працівниками поліції.

10.03.2024 року мати з`явилася до КНП «Катеринопільська багатопрофільна лікарня» та попросила побути з дітьми. Побувши з ними до ранку 11.03.2024 року, близько 4.00 год, розбила вікно в лікарні та втекла разом з дітьми, які були без верхнього одягу та взуття. Вранці її було знайдено працівниками поліції в с. Мокра Калигірка. Дітей негайно було повернуто до лікарні. Мати з дітьми не поїхала, пішла в невідомому напрямку.

Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, веде розгульний спосіб життя, не доглядає за своїми дітьми, часто залишає їх самих в будинку без нагляду. ОСОБА_13 разом із співмешканцем не працюють, живуть на дитячі соціальні виплати. Палять та вживають алкогольні напої. ОСОБА_1 дуже часто свариться, а співмешканець ОСОБА_7 постійно застосовує фізичну силу до дітей. Діти потерпають психологічного насильства, коли старші сваряться, б`ються між собою. Зі слів сусідів мати часто залишає дітей на ОСОБА_7 , який перебував в місцях позбавлення волі. Часто до будинку ОСОБА_13 приводить друзів, з якими розпиває спиртні напої та вживає ненормативну лексику. В будинку порушено санітарні норми.

Службою у справах дітей було неодноразово проведено перевірки та складено акти обстеження житлово - побутових умов сім`ї в якій проживають малолітні діти. Перевіркою встановлено, що для дітей не створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку (немає повноцінного харчування, надання медичних послуг, не створено ігровий куточок).

З огляду на викладене, Службою у справах дітей встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від виховання дітей, свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків та стало підставою для звернення до суду із даним позовом про відібрання у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення її батьківських прав та стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей.

05.04.2024 року Катеринопільським районним судом Черкаської області відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 22.11.2024 року закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_14 , позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Колісник С.М. позовні вимоги заперечив, просить суд відмовити в позові.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

З матеріалів справи вбачається, що батькамималолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_15 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 17.04.2019 року, серії НОМЕР_2 від 09.03.2023 року та серії НОМЕР_3 від 07.07.2023 року (а.с. 21, 22, 23).

Згідно відомостей, що містить довідка, видана 08.07.2024 року виконкомом Мокрокалигірської сільської ради, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніде не працює, є матір`ю-одиначкою, проживає у с. Єлизаветка разом із трьома малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 73).

Відповідач ОСОБА_1 за місцем проживання у с. Єлизаветка характеризується негативно, оскільки доглядом дітей не займається належним чином, часто залишає їх без нагляду, гроші, які отримує на дітей витрачає на особисті потреби. Сім`я перебуває на обліку як неблагополучна та багатодітна (а.с. 45).

Службою у справах дітей було неодноразово проведено перевірки та складено акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї в якій проживають малолітні діти. Перевіркою встановлено, що для дітей не створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку: немає повноцінного харчування, надання медичних послуг, не створено ігровий куточок (а.с. 25, 105).

12.03.2024 року за рішенням виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради малолітніх дітей:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано до КНП «Черкаський обласний центр реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР» (а.с. 11).

Виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради на підставі рішення від 12.03.2024 року № 22 надано Висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 10).

Допитана у судовому засіданні представник служби у справах дітей Мокрокалигірської сільської ради Гармаш Т.П. зазначила, що під час відвідування дітей, останні розповідали про неодноразове побиття їх та матері співмешканцем, якого діти називали татом, який під час візиту служби неодноразово був у стані алкогольного сп`яніння. Діти часто були неохайні та недоглянуті, був відсутній чистий одяг. Іноді дітей у садочку купали вихователі. Іноді працівники служби привозили дітям продукти, оскільки їжа у них була відсутня. На даний час дітей влаштовано до КНП «Черкаський обласний центр реабілітації та паліативної допомоги дітям ЧОР» до червня 2025 року. Діти не бажають повертатися додому. Представник служби наголошує, що є всі підстави для прийняття рішення про відібрання дітей від ОСОБА_1 , яка має скрутне матеріальне становище, зловживає спиртним та має психічне захворювання.

Відповідно до положень ч. 1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»).

Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Виходячи з конкретних обставин справи, втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод неповнолітніх та малолітніх дітей, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що на даний час ставлення відповідача до батьківських обов`язків не є належним. Вказані обставини створюють ризик для життя, здоров`я та морального виховання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому суд приходить до висновку, що на даний час доцільно відібрати дітей від матері ОСОБА_1 , та, з метою забезпечення належного нагляду, передати дітей органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

В той же час, відповідно до частини другої статті 15 Сімейного кодексу України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун.

Отже, оскільки сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини є майновим обов`язком, тому визнання особи недієздатною не припиняє її обов`язок утримувати свою неповнолітню дитину. Такий обов`язок виконує опікун за рахунок коштів недієздатної особи.

Суд враховує висновок судово-психіатричної експертизи №302 від 24.05.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованих дій та на теперішній час страждає на хронічне стійке захворювання, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 67-69).

Враховуючи вищевказаний висновок, а також те, що на даний час відсутнє рішення суду, що набрало законної сили, про визнання особи відповідача ОСОБА_1 недієздатною та призначення їй опікуна, який би виступав суб`єктом правовідносин в розумінні положень ст. 15 СК України, суд визнає вимогу про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_1 передчасною, а тому відмовляє у задоволенні зазначеної вимоги позову.

З огляду на це, вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, задоволенню не підлягають.

Суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а тому за подання позовної заяви немайнового характеру, судові витрати зі сплати судового збору слід компенсувати за рахунокдержави.

При ухваленні рішення, суд враховує положення ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою забезпечення належного нагляду передати органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий Баранов О.І.