Справа № 570/3623/24
Номер провадження 2/570/197/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників сторів - адвокатів Власюка П., Горюнова І.

представника третьої особи - адвоката Таборовця А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

Покликаючись на те, що придбання майна було здійснене за кошти як позивачки, так і відповідача, а стороною у договорі купівлі-продажу майна є відповідач, то позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права спільної часткової власності на майно. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила суду, що була власницею квартири в с. Зоря Рівненського району Рівненської області. Після того як її син одружився і народилася дитина, позивачка вирішила продати квартиру щоб придбати більше помешкання, у якому б вони всі разом проживали позивачка, її син (відповідач), дружина сина та їх дитина. За кошти від продажу квартири і за кошти сина вони придбали квартиру по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для його обслуговування. Пізніше від відповідача ОСОБА_4 довідалася про те, що ОСОБА_5 подала позовну заяву про розірвання між ними шлюбу та позовну заяву про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, де серед майна, яке вона бажає поділити в рівних частинах, є і квартира в АДРЕСА_1 , яка придбана за кошти, виручені від продажу особистого майна позивачки. Зважаючи на це звернулася до суду для захисту своїх прав.

Представник позивачки позов підтримав з підстав, що у ньому викладені. Додав, що вони не заперечують, що частина грошових коштів на придбання майна була надана відповідачем, і в цій частині це майно можна вважати спільним майном подружжя.

Відповідач позов визнав. Пояснив суду, що дійсно придбання квартири АДРЕСА_2 відбулося за кошти від продажу квартири в с. Зоря Рівненського району Рівненської області, яка належала позивачці. Також частину коштів сплатив відповідач. Тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Представник відповідача надав суду аналогічні пояснення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 на розгляд справи не з`явилася.

Представник Маркевич С. надав суду пояснення про те, що заявлений позов є надуманим та з`явився після того, як ОСОБА_6 подала позов про поділ майна подружжя. Вважає, що позивачка не обґрунтувала заявлені позовні вимоги, не залучила до участі у справі належних відповідачів, обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Провадження у справі було відкрито 22.07.2024 р. та справа призначалася до підготовчого судового засідання на 21.08.2024 р., 25.09.2024 р., 24.10.2024 р.

Справа була призначена до судового засідання: на 29.11.2024 р., 15.01.2025 р., 03.02.2025 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2004 року позивачка ОСОБА_3 набула в порядку спадкування за законом право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Дана обставина стверджується рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2004 року, справа № 2-1689/2004, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2005 року.

В квартирі проживали позивачка, її сином ОСОБА_7 , невістка ОСОБА_5 , та онука позивачки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Бажаючи покращити житлові умови позивачка запропонувала продати цю квартиру та купити більше помешкання, на що не було заперечень зі сторони сина.

14 грудня 2021 року позивачка вчинила продаж квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за 289999 грн. На підтвердження даного факту надана копія договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2021 року.

Кошти в розмірі 289 999 грн., що були виручені від продажу єдиного житла позивачки, вона передала відповідачеві ОСОБА_4 для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для його обслуговування, загальна вартість майна на момент купівлі складала 334 373 грн., з яких 184 650 грн. вартість квартири, та 149 723 грн. вартість земельної ділянки.

Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №294248693 від 11.01.2022 року, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №294248084 від 11.01.2022 року, копія договору купівлі-продажу квартири (частини будинку) від 11.01.2022 року по АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:018:0246, додано до матеріалів справи.

Позивачка наголошує, що у пункті 1 оспорюваного договору купівлі-продажу від 11 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. та зареєстровано в реєстрі під № 27, не зазначено її як покупця, а вказано: ПРОДАВЕЦЬ ( ОСОБА_9 ) продав, а ПОКУПЕЦЬ ( ОСОБА_4 ) купив належне ОСОБА_10 на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Передаючи відповідачеві ОСОБА_4 кошти, отримані від продажу квартири в селі Зоря Рівненського району Рівненської області, яка належала позивачці на праві особистої приватної власності, позивачка вважала, що квартира в с-щі Клевань Рівненського району Рівненської області купується у спільну часткову власність в розмірах частки з урахуванням внесених кожним відповідної суми грошових коштів.

Після купівлі квартири та земельної ділянки в с-щі Клевань Рівненського району Рівненської області позивачка, її син, невістка та онука переїхали в неї проживати, та є зареєстрованими у цій квартирі. Факт реєстрації в зазначеній квартирі стверджено довідкою ЦНАП від 24.06.2024 року № 1508/09-01/24.

Через деякий час стосунки між відповідачем ОСОБА_11 та його дружиною ОСОБА_12 погіршилися, і наприкінці лютого місяця 2024 року ОСОБА_5 разом з донькою виїхала з даного житла, та як зазначає позивачка, проживають в іншому місці, адреса якого їй не відома.

24 червня 2024 року за місцем проживання позивачки було проведено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, і з цього часу позивачка дізналася, що одноосібним власником спірної квартири є ОСОБА_4 .

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили про те, що придбання квартири по АДРЕСА_1 та земельної ділянки відбулося за кошти від продажу квартири, яка належала позивачці та була в с. Зоря Рівненського району Рівненської області. Свідок ОСОБА_13 додатково пояснила, що коли дізналася від позивачки що та хоче продати квартиру в с. Зоря Рівненського району Рівненської області щоб придбати краще помешкання, то застерігала позивачку не робити цього, бо вона може залишитися без житла. Але позивачка її не послухалася.

Положення законодавства.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Згідно вимог частин першої, третьої та п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Разом з тим, як передбачено частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.

Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, буде встановлено, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір підлягає визнанню недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною другою статті 357 ЦК України встановлено, що якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Висновки суду.

289 999 грн. кошти, отримані від реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та вкладені позивачкою в купівлю спірної квартири та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для її обслуговування.

334 373 грн. кошти сплачені за купівлю квартири та земельної ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (з яких 184 650 грн. вартість квартири, та 149 723 грн вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:018:0246).

Відсоткове співвідношення вкладених позивачкою коштів до вартості нового майна: 334373 грн. 100 %, 289999 грн. 86,729 %, заокруглюємо до 86,7 %.

86,7% складає 867/1000 майна. Відповідно, 133/1000 частка в будинку та земельній ділянці, виходячи з вкладу ОСОБА_4 в розмірі 44374 грн.

Суд вважає, що розглядом даної справи, до якої була залучена ОСОБА_6 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а не як відповідачка, не порушуються права останньої. Якщо ОСОБА_6 вважала, що цим позовом порушуються її права, вона могла б подати зустрічний позов; також вона могла б безпосередньо прийняти участь при розгляді справи та навести свої аргументи щодо позову чи подати відповідні докази. У справі приймав участь її представник, який виклав свою правову позицію. За результатами розгляду справи суд прийняв відповідне рішення. Тому, навіть якби залучити ОСОБА_6 до участі у справі як відповідачку, кінцеве рішення суду не було б іншим.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно ст. ст. 141 та 142 ЦПК України.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права спільної часткової власності - задоволити повністю.

Визнати недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу від 11 січня 2022 року, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Кострикін В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 27;

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) покупцями за договором купівлі-продажу від 11 січня 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Кострикіним В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 27.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право спільної часткової власності на 867/1000 частину нерухомого майна, яке складається з: квартири АДРЕСА_2 ; земельної ділянкикадастровий номер :02:018:0246, адреса: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право спільної часткової власності на 133/1000 частину нерухомого майна, яке складається з: квартири АДРЕСА_2 ; земельної ділянкикадастровий номер :02:018:0246, адреса: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1450 грн. судових витрат (сплата судового збору).

Повернути ОСОБА_3 (в порядку ст. 142 ЦПК України) 50% сплаченого судового збору в розмірі 1450 грн., що був сплачений 15.07.2024 року через АТ «Укрпошта» у загальному розмірі 2900 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 ).

Третя особа: ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 07 лютого 2025 року.