Справа № 404/8442/24
Номер провадження 2/404/2328/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 10 березня 2023 року між ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АР/3686868, строк дії якого з 11 березня 2023 року до 10 березня 2024 року.

Згідно умов полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн., розмір франшизи 3 200,00 грн.

Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 .

23 березня 2023 року о 16 годині 30 хвилин по вул. Вокзальній, 60-а у місті Кропивницькому відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та транспортного засобу Nissan, д.н. НОМЕР_2 .

Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2023 року по справі № 404/2306/23 та від 06 квітня 2023 року по справі № 404/2343/23, за якими його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Nissan, д.н. НОМЕР_2 . Зазначені обставини підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Пошкоджений автомобіль було застраховано за договором добровільного старування транспортних засобів, укладених між ТОВ «Перша Лізингова Команія» та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова Група».

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та 28 червня 2023 року складено рахунок-акт виконаних робіт, відповідно якого вартість ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу складає 165 897,73 грн.

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», згідно полісу № АР/3686868, ПрАТ «СК «УСГ» звернулось до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

30 січня 2024 року ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено розрахунок страхового відшкодування та 03 квітня 2024 року страховий акт по справі № 151451/1/2024/1 на суму 136 263,11 грн.

03 квітня року ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 136 263,11 грн.

Відтак, представник позивача просила суд стягнути з відповідача 136 263,11 грн. суму виплаченого страхового відшкодування та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача просив здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За частиною другою, третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 10 березня 2023 року між ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АР/3686868, строк дії якого з 11 березня 2023 року до 10 березня 2024 року.

Згідно умов полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн., розмір франшизи 3 200,00 грн.

Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 .

23 березня 2023 року о 16 годині 30 хвилин по вул. Вокзальній, 60-а у місті Кропивницькому відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та транспортного засобу Nissan, д.н. НОМЕР_2 .

Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2023 року по справі № 404/2306/23 та від 06 квітня 2023 року по справі № 404/2343/23, за якими його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Nissan, д.н. НОМЕР_2 . Зазначені обставини підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Пошкоджений автомобіль було застраховано за договором добровільного старування транспортних засобів, укладених між ТОВ «Перша Лізингова Команія» та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова Група».

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та 28 червня 2023 року складено рахунок-акт виконаних робіт, відповідно якого вартість ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу складає 165 897,73 грн.

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП, була застрахована в ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», згідно полісу № АР/3686868, ПрАТ «СК «УСГ» звернулось до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

30 січня 2024 року ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено розрахунок страхового відшкодування та 03 квітня 2024 року страховий акт по справі № 151451/1/2024/1 на суму 136 263,11 грн.

03 квітня року ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 136 263,11 грн.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, та на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріали справи не містять доказів щодо відсутності вини відповідача у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

В зв`язку з вищезазначеним, зібраними доказами у справі перед судом доведено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.

Між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Види обов`язкового страхування в Україні визначені в ст. 7 Закону України «Про страхування».

До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, абзац «г» пп. 38,1.1. п.38.1, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено виплату внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, і такий в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, а тому суд, приймаючи до уваги доведеність позивачем своїх вимог, та відсутність будь-яких доказів на спростування таких з боку відповідача, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з виплатою відшкодування завданих збитків, які складають 136 263,11 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12,13,81,141,247,258-259,263-265,279, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 136 263,11 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА», , ІВАN: НОМЕР_3 в АБ «УКРГАЗБАНК» (код банку 320478), місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 10.02.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда