Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Патракова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить визнати грубе порушення відповідачем прав споживача ОСОБА_1 , визнати підприємницьку діяльність відповідача нечесною та агресивною; визнати незаконним нарахування оплати за послуги електропостачання способом іншим, ніж за фактичними показами лічильника, визнати нараховану відповідачем суму оплати за послуги електропостачання неправильною та неправомірною, зобов`язати зробити перерахунок; зобов`язати відповідача невідкладно відновити постачання електричної енергії за особистим рахунком № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача 3000000 грн завданої моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є співвласником домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 та кв.2 31 липня 2024 року дізнався, що квартира АДРЕСА_3 будинку була відключена від енергопостачання нібито за несплату коштів за електропостачання, що не відповідає дійсності, кошти були оплачені в повному обсязі відповідно до фактично використаного об`єму електричної енергії. Домоволодіння належить на праві спільної сумісної власності йому та ОСОБА_2 (матері). Особисто ОСОБА_2 договір з ТОВ «РОЕК» не укладався. За електропостачання домоволодіння сплачувалися кошти саме ним, що вбачає неналежність визнання власником та (чи) представником виключно ОСОБА_2 , так як їй не було надано ним, як іншим співвласником, одноособового права на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном, що вбачає протиправність нарахування сум оплат за електропостачання виключно на ОСОБА_2 та надає можливість відповідно до абз.2 ч.2 ст.369 ЦК України представляти інтереси домоволодіння саме йому. Відповідачем були вчинені самоправні дії, протиправні порушення прав споживача на безперебійне користування послугою з енергопостачання за фактом повних оплат, було вчинене безпідставне незаконне відключення електроенергії. На початку липня 2024 року отримав поштою лист-попередження від ТОВ «РОЕК» про припинення постачання електричної енергії. У даному листі та рахунку за червень 2024 року була зазначена сума до сплати в розмірі 10503,84 грн що не відповідає фактичному використаному обсягу згідно до лічильника електричної енергії. Згідно до рахунку для оплати за червень 2024 року з особового рахунку споживача № НОМЕР_1 був зазначений останній показник лічильника за 31 січня 2022 року з цифровим показником 5691 кВт. Станом на березень - 31 травня 2024 року фактичний показник лічильника електричної енергії складав 4157 кВт. З початку березня 2024 року і до 31 травня 2024 року споживач ОСОБА_2 електричною енергією не користувалася з причини знаходження весь цей час у лікарнях, тому показники лічильника станом на початок березня 31 травня 2024 року є ідентичними. З 31 травня і по 20 липня 2024 року споживач ОСОБА_2 також електричною енергією не користувалася з причини знаходження на догляді за іншою адресою. Цифрові покази лічильника 4157 кВт з особового рахунку споживача № НОМЕР_1 фіксувалися контролером електричної енергії. З початкового, зафіксованого станом на 31 січня 2022 року у рахунку, показника лічильника 5691 кВт та кінцевого на 31 травня 2024 року показника 4157 кВт різниця складає 8466 кВт. Відповідно до попередження про відключення електроенергії від 04 січня 2024 року була виставлена сума в розмірі 10367,28 грн за використані 6226 кВт у період з грудня 2021 року до червня 2023 року. Дана заборгованість в сумі 10367,28 грн була сплачена 17 січня 2024 року. При загально використаному показнику електричної енергії у обсязі 8466 кВт і сплаченому 17 січня 2024 року за 1.5 року 6226 кВт - різниця за період з червня 2023 року по травень 2024 року складає 2240 кВт по 2,64 грн, що в сумі становить 5913,60 грн. Дана заборгованість з червня 2023 року по травень 2024 року в сумі 5913,60 грн була сплачена 23 липня 2024 року. Для роз`яснення ситуації відповідачу надсилалась 25 липня 2024 року засобами електронного зв`язку (електронною поштою) відповідна заява. Оскільки заборгованість відсутня, то, відповідно, відсутні підстави для припинення постачання електричної енергії. За адресою по АДРЕСА_4 в домоволодінні раніше з громадянами Пантелєєвими проживали інші громадяни (сусіди). В будинку існує 2 різних входи і встановлено 2 різних лічильника обліку електричної енергії. Після набуття права власності ОСОБА_3 на весь будинок в ньому так і залишилося розподілення електропроводкою постачання електричної енергії на 2 частини, а постачальником електричної енергії було присвоєно для кожного лічильника особисті рахунки № НОМЕР_1 (квартира АДРЕСА_5 ) та № 456233140 (кварта № 2). Відключення постачання електричної енергії відповідачем відбулося за особистим рахунком № НОМЕР_1 . Неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку оцінює у 3000000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він постійно нервував (негативні емоції, стрес) з того, що не міг користуватися електричною енергією для живлення електроприладів, які використовуються для задоволення нагальних життєвих потреб. Псування продуктів та ягід і фруктів у холодильнику та 2 морозильних камерах, які зберігав на осінь, зиму, весну наступного року, також завдало моральної шкоди. Також отримував та отримує по цей день постійні моральні страждання по факту зміни звичайного способу життя, що викликано необхідністю захисту порушених прав у суді, витрачання багато часу на складання документів для подання до суду і необхідністю докладання додаткових зусиль та додаткових матеріальних витрат для відновлення до стану, що існував до грубого порушення законних його прав та інтересів відповідачем. Крім того, представник відповідача в телефонній розмові шантажував його тим, що для підключення електроенергії потрібно сплатити ще крім штучно надуманого боргу 1290 грн за підключення та судовий збір за скасований незаконний судовий наказ відповідача, що має найвищий цинізм та ознаки кримінального правопорушення, по факту якого буде подана відповідна заява до правоохоронних органів, що також завдало йому дуже сильних моральних страждань.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Безсмертний С.О. просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Заперечення проти позову мотивує тим, що договір постачання електричної енергії з ОСОБА_1 не укладався, а був укладений з іншим споживачем. На даний час за адресою АДРЕСА_2 укладено договір про постачання електричної енергії між ТОВ «РОЕК» та ОСОБА_2 , за адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивачем розрахунки за використану електричну енергію е проводилися, оскільки він не є стороною договору. Рахунок за електроенергію від 30 червня 2024 року за червень 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 сформований ТОВ «РОЕК» на підставі переданих оператором системи розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго`спожитих обсягів електричної енергії. ТОВ «РОЕК» проводило нарахування за спожиту електричну енергію виключно на підставі отриманих обсягів від ОСР. Від позивача заява від 25 липня 2024 року на офіційно зареєстровану за товариством електронну адресу не надходила. Після встановлення факту наявності заборгованості за спожиту електричну енергію 08 липня 2024 року постачальником сформовано та направлено споживачеві ОСОБА_2 попередження про припинення постачання електричної енергії за № 65290 від 08 липня 2024 року за адресою АДРЕСА_2 . Дане попередження було вручене за вказаною адресою 12 липня 2024 року. Надалі за відсутності факту оплати заборгованості згідно попередження працівниками ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» на підставі звернення постачальника 01 серпня 2024 року було проведено відключення споживача від постачання електричної енергії за вказаною адресою. До позовної заяви позивач не надав документів, які є підставою для представництва інтересів в суді споживача ОСОБА_2 , яка є стороною договору про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_2 . Позивач не надав докази на підтвердження своїх вимог, не є споживачем за договором постачання електричної енергії і, як наслідок, не може позиватися до суду із позовною заявою про захист прав споживача, а позовна заява ґрунтується лише на власних міркуваннях.

Ухвалою від 05 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 06 серпня 2024 року суд повернув позивачу заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 01 жовтня 2024 року суд здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10 жовтня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 06 листопада 2024 року суд витребував у відповідача оборотну відомість за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Ухвалою від 11 листопада 2024 року суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 05 грудня 2024 року суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що з ним договір про постачання електричної енергії не укладений, але з ОСОБА_2 такий договір також не укладений. Фактично в нього існують договірні відносини з відповідачем, оскільки він користується послугами енергопостачання, сплачує надані послуги та є співвласником домоволодіння. Будинок об лаштований двома лічильниками. Заборгованість нарахована за лічильником № 456233134, але відповідно до показі лічильника заборгованість відсутня, а тому відключення від електропостачання було незаконним. 17 січня 2024 року сплатив заборгованість, вказану у попередженні № 23224. Далі подавав показники лічильника ПрАТ «Рівнеобленерго», але вони їх не врахували. Відповідач ставив якісь надумані показники, які не були ним зазначені. Електропостачання за цим лічильником досі не відновлено і користуватися електроенергією в будинку не може. Відповідач мав би звернутися до ПрАТ «Рівнеобленерго» і з`ясувати, чому не відновили електропостачання до його будинку. Перед відключенням електропостачання звертався до відповідача із заявою та вказував, що заборгованість сплачена та неправильно розрахована. Але електропостачання все таки було припинене, що є агресивною та нечесною підприємницькою практикою.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що обидва особових рахунки за спірною адресою оформлені на споживача ОСОБА_2 . На укладення договору про постачання електричної енергії з позивачем та відкриття на нього особового рахунку має бути згода ОСОБА_2 ТОВ «РОЕК» здійснює нарахування за послугу постачання електричної енергії на підставі поданих оператором розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго» обсягів спожитих кіловат. Оскільки споживач не передавав покази лічильника, оператором обсяги нараховані по середній нормі споживання. За останні 3 роки споживачем лише 2 рази здійснювалися оплати. Об`єми спожитої електроенергії споживач має спочатку узгодити з оператором розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго». На підставі звірки між ними ТОВ «РОЕК» робить перерахунок. Дій щодо відключення та поновлення електроенергії споживачам працівники ТОВ «РОЕК» не вчиняють. Якщо є заборгованість з оплати послуги, ТОВ «РОЕК» формує лише заявку на відключення, а після погашення заборгованості - заявку на поновлення електропостачання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Письмових пояснень щодо спору до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52770519 від 07 лютого 2016 року. Відповідно до відомостей реєстрів, будинок є одноквартирним.

Позивач зареєстрований та проживає у вказаному будинку, про що свідчить витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 9224-1 від 09 січня 2018 року та адресна картка м.Рівне № 67859 від 16 листопада 2021 року.

У будинку по АДРЕСА_4 встановлені два прилади обліку електричної енергії (далі - лічильники) та відкриті два особові рахунки: № НОМЕР_1 (кв.1) та № НОМЕР_2 (кв.2). Вказану обставину відповідач не оспорює.

Постачальником електричної енергії, який одночасно виконує функцію постачальника універсальної послуги, на території Рівненської області відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальнісю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (ТОВ «РОЕК»). Оператором системи розподілу на території Рівненської області є Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» (ПрАТ «Рівнеобленерго»).

Відповідно до попередження про відключення електроенергії № 23224 від 04 січня 2024 року, сформованого ТОВ «РОЕК» за особовим рахунком НОМЕР_1 споживача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , станом на 04 січня 2024 року прострочена заборгованість за спожиту електричну енергію становить 10367,28 грн. Період виникнення боргу 18 місяців, з грудня 2021 року до червня 2023 року.

17 січня 2024 року ОСОБА_1 сплатив заборгованість за електроенергію в сумі 10367,28 грн за особовим рахунком НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією № ЕТ82-99Н3-6МРХ-Х1МХ від 17 січня 2024 року.

В рахунку за електроенергію від 30 червня 2024 року за червень 2024 року за особовим рахунком НОМЕР_1 до сплати вказана сума 10503,84 грн та зазначені останні фактичні покази на 31 січня 2022 року 5691 кВт/год.

Відповідно до попередження про припинення постачання електричної енергії № 65290 від 08 липня 2024 року, направленого ТОВ «РОЕК» споживачу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , станом на 08 липня 2024 року прострочена заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком НОМЕР_1 становить 10503,84 грн. Період виникнення боргу 11 місяців.

23 липня 2024 року ОСОБА_1 сплатив 5913,60 грн за електроенергію за особовим рахунком НОМЕР_1 за період травень 2023 року - травень 2024 року за фактично використаний по лічильнику обсяг електроенергії 2240 кВт по 2,64 грн/кВт, що підтверджується квитанцією № ЕЕ35-НХ0К-В2К7-Т9МО від 23 липня 2024 року.

25 липня 2024 року позивач шляхом направлення не електронну пошту звернувся до ТОВ «РОЕК» та ПрАТ «Рівнеобленерго» із заявою про неможливість відключення домогосподарства від постачання та розподілу електричної енергії у зв`язку з повною оплатою за фактичними показниками лічильника, необхідність коригування боргу, про що свідчить скріншот сторінки електронної пошти позивача.

31 липня 2024 року споживачу ОСОБА_2 припинено послугу з розподілу електричної енергії по заявці ТОВ «РОЕК» за особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить повідомлення ПрАТ «Рівнеобленерго» № 33-11/5112 від 01 серпня 2024 року.

В історичній довідці станом на 01 серпня 2024 року за особовим рахунком НОМЕР_1 зазначені розрахункові покази лічильника, нарахування за січень-березень 2024 року за нормою, здійснені споживачем оплати в січні 2024 року в сумі 10367,28 грн, в липня 2024 року в сумі 5913,60 грн, заборгованість станом на серпень 2024 року - 4590,24 грн.

Фактичні покази лічильника № 00138634, який обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на момент відключення електропостачання становить 4216 кВт і вказану обставину відповідач не заперечує.

На виконання ухвали суду про забезпечення позову ТОВ «РОЕК» 29 листопада та 09 грудня 2024 року звернулося до ПрАТ «Рівнеобленерго» щодо відновлення послуги з розподілу електроенергії за точками розподілу споживача ОСОБА_2 за особовим рахунком НОМЕР_1 , про що свідчить лист № 06/3604 від 29 листопада 2024 року.

Листом № 33-11/8741 від 12 грудня 2024 року ПрАТ «Рівнеобленерго» повідомило відповідача про відновлення електропостачання споживачу ОСОБА_2 04 грудня 2024 року без присутності споживача. Позивач факт відновлення електропостачання заперечує, на підтвердження чого надав акт відсутності електропостачання будинку по АДРЕСА_4 за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 21 січня 2025 року, складений співвласником житлового будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_1 та співвласником житлового будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

За приписами ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів. Зазначеним законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно із п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 7 частини першої Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний або письмовий правочин між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, строк, ціну та інші умови, при яких реалізується продукція; підтвердження оформлення усної угоди оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, білетом, талоном чи іншими документами (розрахунковий документ).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комінальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До комунальних послуг належать, серед іншого, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За положеннями ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до п.84 ч.1ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальники мають право, зокрема звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам; звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відновлення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку. Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим законом та правилами роздрібного ринку (ч.3 ст.60 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Згідно з п.1.1.1 Правил, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); приватне домогосподарство - земельна ділянка разом з розташованими на ній за однією адресою житловим будинком або котеджем (та у разі наявності господарськими (присадибними) будівлями наземними та/або підземними комунікаціями), що належить індивідуальному побутовому споживачу на праві власності. До складу членів приватного домогосподарства належать його власник та співвласники; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до п.1.2.8 Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п.2.3.13, п.2.3.14 Правил, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3 Правил).

Відповідно до п.4.7 Правил, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Згідно з п.4.10 Правил, у разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або "останньої надії" споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати. Побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії.

За п.4.12 Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п.4.13 Правил).

За приписами п.7.5 Правил, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється (абз.8 п.7.5 Правил).

Згідно з п.7.12 Правил, відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Відповідно до 8.3.11 Правил, електропостачальник розглядає звернення споживачів щодо перевірки правильності рахунку за електричну енергію, а оператор системи - рахунку за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, у строк до 5 робочих днів з дня отримання ними такого звернення.

Згідно з п.8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 8.6.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачений обов`язок індивідуальних побутових споживачів щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.

Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Покази лічильника, зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку електропостачальника, вважаються показами на початок доби оплати цього рахунка. Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається з четвертого календарного дня та закінчується за два календарні дні до кінця розрахункового місяця, за відсутності переданих (зчитаних) показів шляхом дистанційного зчитування лічильника, є (до дати отримання наступних фактичних показів лічильника) вихідними даними для визначення оціночних показів лічильника (зокрема на початок першої доби наступних календарних місяців) та вважаються показами лічильника на початок доби їх передачі (п.8.6.3, п.8.6.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

Згідно з п.8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів, показів, зчитаних оператором системи або ППКО та показів, на які споживачу здійснено розрахунки (п.8.6.6).

Відповідно до п.8.6.16 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

Оператор системи/ППКО має забезпечити протягом п`яти робочих днів від дня отримання відповідного повідомлення проведення перевірки вказаних у рахунку показів лічильника, а в разі потреби протягом 20 робочих днів забезпечити перевірку лічильника та, у разі потреби, виправити помилкові дані, та проінформувати споживача про результати перевірки. Електропостачальник, оператор системи та споживач за ініціативою однієї зі сторін оформлюють акт звірки спожитої та сплаченої електричної енергії відповідно до отриманих фактичних показів ЗКО (п.8.6.17).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Позивач ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , зареєстрований та проживає в ньому, користується послугами постачання електричної енергії та оплачує їх, що підтверджується наявними у справі доказами.

З огляду на вказані обставини позивач, в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про ринок електричної енергії», є споживачем та, відповідно, має право на захист своїх прав як споживача.

Відсутність укладеного з ТОВ «РОЕК» договору про постачання електричної енергії не може бути єдиною підставою для відмови позивачу у зверненні до суду за захистом прав, які він вважає порушеними.

Відповідач посилається на наявність укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги між ТОВ «РОЕК» та ОСОБА_5 , однак такий договір в матеріалах справи відсутній. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що письмовий договір між вказаними сторонами не укладався, ОСОБА_2 зазначена в особовому рахунку як споживач на підставі даних, які були передані постачальнику в результаті затвердження з 01 січня 2019 року нової моделі ринку електричної енергії.

Доводи відповідача, що будь-які позовні вимоги ОСОБА_1 можуть порушувати права споживача, з яким ТОВ «РОЕК» перебуває у договірних відносинах, суд до уваги не бере, оскільки вимоги позивача - перерахунок заборгованості та зобов`язання відновити електропостачання - спрямовані саме на захист прав співвласників домоволодіння на безперебійне отримання електричної енергії. Крім того, з наявних доказів у справі встановлено, що споживач ОСОБА_2 з січня 2022 року оплати за надані послуги постачання електричної енергії не здійснює, заборгованість за цей період сплачена позивачем, який і оспорює правильність її нарахування.

З історичної довідки станом на 01 серпня 2024 року за особовим рахунком НОМЕР_1 встановлено, що нарахування обсягів спожитої електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 здійснено розрахунковим методом, а не за фактичними показами лічильника, оскільки після 31 січня 2022 року (дати останніх фактичних показів) покази лічильника споживачем не зчитувалися і оператору системи розподілу не передавалися. Докази на підтвердження доводів позивача про передачу показів лічильника ПрАТ «Рівнеобленерго» у матеріалах справи відсутні.

За умов відсутності відомостей про обсяг фактично спожитої електричної енергії нарахування ТОВ «РОЕК» за послуги електропостачання проведено з урахуванням наданих оператором системи розподілу обсягів згідно з п.8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, а тому вимоги позивача про визнання такого нарахування незаконним є безпідставними.

Позивач, отримавши попередження про відключення електричної енергії від 08 липня 2024 року, звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив зчитані ним фактичні покази лічильника, та оплатив вартість спожитої електричної енергії за використаний обсяг, розрахований ним як різниця між останніми зафіксованими показами лічильника станом на 31 січня 2022 року та кінцевими показами лічильника до відключення. Зроблений позивачем розрахунок відповідач не спростував, а твердження представника відповідача, що обсяг спожитої електричної енергії може бути більшим, висловлені у формі припущень.

Фактичні покази лічильника споживач може надати як оператору системи розподілу, так і електропостачальнику. Звірка спожитої та оплаченої електричної енергії відповідно до отриманих фактичних показів лічильника, ініціатором якої є, в тому числі, електропостачальник, відповідачем проведена не була ні до припинення електропостачання спірного домоволодіння, ні під час розгляду судом справи.

Враховуючи зазначені обставини, підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок. Разом з тим, вимога про визнання нарахованої відповідачем суми оплати за послуги енергопостачання неправильною та неправомірною не є належним способом захисту, оскільки не призведе до відновлення порушеного права споживача.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що ТОВ «РОЕК» лише формує рахунок за спожиту електроенергію з урахуванням діючих тарифів та об`ємів споживання, які надає оператор системи розподілу, та позбавлене можливості контролювати цей обсяг.

Відповідно до п.6.2.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, якщо протягом двох розрахункових періодів уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ споживача, вони направляють споживачу поштою повідомлення про дату наступного відвідування чи прохання передати покази засобу обліку. Якщо після цього споживач не передав дані про кількість спожитої електричної енергії та/або не надав доступу до вузла обліку та ЗВТ, цей факт фіксується актом про недопуск. Водночас якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ під час проведення їх позапланового контрольного огляду або технічної перевірки спричинений умисними діями (бездіяльністю) споживача, то такий факт фіксується актом про недопуск одразу.

У п.п.6.2.7, 6.2.8 Кодексу комерційного обліку електричної енергії зазначено про обов`язок електропостачальника вручити один екземпляр акта про недопуск особисто під підпис споживачу, ВТКО та/або стороні, яка контролює об`єкт, на якому встановлений вузол обліку, або відправлений поштовим зв`язком рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштових відправлень. Датою отримання акта про недопуск до вузла обліку буде вважатися дата його особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Акт про недопуск до вузла обліку може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

У разі відмови споживача, представника ВТКО та/або сторони, яка контролює об`єкт, на якому встановлений вузол обліку, підписувати акт про недопуск або його відсутності в акті робиться відповідний запис. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про недопуск підтверджується відеозйомкою (п. 6.2.9).

Згідно п.6.2.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, складений акт про недопуск споживачем до вузла обліку є підставою для проведення відключення від електропостачання у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск ВТКО та/або суб`єкт, який контролює об`єкт, не забезпечить представникам ППКО/електропостачальника/оператора системи доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, або не узгодить з ними дату проведення таких робіт.

Доказів на підтвердження виконання ТОВ «РОЕК» вимог зазначених вище пунктів Кодексу комерційного обліку електричної енергії відповідачем надано суду не було.

Суд також звертає увагу, що відповідач є професійним учасником ринку надання комунальних послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Вимоги до рівня та розумності ведення справ відповідачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такими установами. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

З огляду на встановлені обставини у справі суд дійшов висновку, що відключення спірного домоволодіння від електропостачання відбулося без достатніх на те підстав. Враховуючи, що відновлення електропостачання домоволодіння здійснене відповідачем на виконання ухвали суду про забезпечення позову, однак позов відповідач не визнає, належить задовольнити вимоги в частині зобов`язання ТОВ «РОЕК» відновити постачання електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 .

Щодо доводів позивача про невиконання відповідачем ухвали про забезпечення позову, оскільки електропостачання по факту не відновлено, то суд зазначає, що дії відповідача, як енергопостачальника, обмежуються формуванням звернення до оператора системи розподілу (ПрАТ «Рівнеобленерго») про відновлення електроживлення споживачу і такі дії відповідач вчинив.

Технічна операція підключення електроустановок споживача до електроживлення здійснюється оператором системи розподілу, а тому у разі відсутності електроживлення позивач вправі оскаржити саме дії ПрАТ «Рівнеобленерго».

Позивач просить визнати підприємницьку діяльність відповідача нечесною та агресивною, оскільки заборгованість нарахована неправомірно, без врахування фактичних показів лічильника, відключення відбулося незаконно після здійсненої ним оплати за спожиту електроенергію, електропостачання фактично не відновлене.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

За положеннями ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; 6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Суд не вбачає в діях відповідача ознак нечесної та агресивної підприємницької практики, оскільки доказів введення позивача в оману, примусу, докучання чи неналежного впливу матеріали справи не містять.

Доводам позивача щодо законності використання в домогосподарстві двох приладів обліку електричної енергії, укладеності договорів на розподіл та постачання електричної енергії домоволодінню, неможливості застосування до споживачів за адресою АДРЕСА_4 комерційних тарифів, незаконного встановлення на його земельній ділянці електроопори, відмови в проведенні опломбування нового лічильника суд оцінки не надає, так як вказані обставини не були підставами пред`явленого позову та відповідні позовні вимоги позивач не заявляв.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності підлягають встановленню всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача (незаконні дії або недбалість), наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування.

Доказів на підтвердження факту завдання діями відповідача моральної шкоди позивач суду не надав. Зазначення переліку негативних наслідків, що спричинили моральну шкоду, лише у позовній заяві не є належним доказом, що підтверджує ці обставини.

Крім того, суд звертає увагу, що спірна ситуація виникла, в тому числі, через ненадання споживачами за адресою спірного домоволодіння інформації щодо обсягів спожитої електричної енергії та несвоєчасну оплату за спожиту електроенергію.

Враховуючи, що позивач не довів наявність завданої йому діями відповідача моральної шкоди, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

У справі наявні клопотання позивача про постановлення окремої ухвали за фактом грубого порушення відповідачем законодавства.

Оскільки правомірність дій відповідача щодо відключення електропостачання є предметом спору, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

Однак кримінального правопорушення в діях відповідача суд також не вбачає, що не позбавляє позивача можливості самостійно звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення посадовими особами відповідача кримінального правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 258, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" здійснити перерахунок обсягу та розміру плати за фактично спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_4 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відновити постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_4 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», місцезнаходження: 33013, м.Рівне, вул.Князя Володимира, буд.71Б; ;

третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, місцезнаходження: 03057, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських, буд.19; .

Повне судове рішення складене 05 лютого 2025 року.

Суддя