справа № 489/8411/24
провадження №2/489/569/25
УХВАЛА

11 лютого 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

в присутності:

представника позивача Бартошук В.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків його розірвання,

встановив:

У жовтні 2024 року позивач, через свого представника адвоката Бартошук В.О., звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 02.11.2020, укладений між нею та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 517; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду), а саме: визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є., за спірним договором довічного утримання (догляду).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

27.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки позивачем подано позовну заяву без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечувала. Щодо неповної сплати судового збору то пояснила, що даний недолік буде усунуто або зменшено предмет позову до наступного судового засідання.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду її клопотання від 27.01.2025 про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно з частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Таким чином, враховуючи положення пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, залишення позову без розгляду без надання позивачу строку для усунення виявлених недоліків, не відповідає положенням ЦПК України, є передчасним, а отже, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі з`ясувалось, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175,177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру, подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на момент подачі позову 1211,20 грн., а за позовну заяву майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Відповідно до частин третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Тягар доказування вартості майна несе позивач. Відтак, позивачем не надано доказів проведення належної оцінки майна та не вказано ціни позову, яка б відповідала дійсній вартості майна, яке є предметом спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: розірвання договору довічного утримання та скасування заборони на відчуження нерухомого майна; та одну вимогу майнового характеру визнання права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., тобто нею сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру. В свою чергу, доказів сплати нею судового збору за пред`явлення ще однієї вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру, у розмірі встановленому чинним законодавством, матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивачу необхідно зазначити ціну позову та виходячи з цього, здійснити розрахунок судового збору за вимогу майнового характеру та надати суду документальне підтвердження його сплати та сплати судового збору за ще одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн.

За правилами статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, враховуючи вказані недоліки, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: зазначення ціни позову, виходячи з ринкової вартості майна, та надання доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру. За такого, підготовче засідання по справі слід відкласти на іншу дату.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 187, 257 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків його розірвання без розгляду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків його розірвання залишити без руху.

Установити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Відкласти підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків його розірвання на 17 березня 2025 року на 10:30 годину, яке відбудеться в приміщенні Ленінського районного суду міста Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 81/16, 4-й поверх, зал судових засідань №12 (каб. 412).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 11.02.2025.

Суддя І.В.Коваленко