Справа № 489/795/25
Провадження №2-н/489/237/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 лютого 2025 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

встановила:

В лютому 2025 року ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно відповіді № 1103134 від 09.02.2024 з Єдиного демографічного реєстру встановлено, що відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Тобто вищезазначений боржник є неповнолітньою особою.

У відповідності із вимогами ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник.

Відповідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Заявником не зазначено законного представника неповнолітнього боржника. В додатках до заяви відсутні будь-які дані щодо отримання боржником заробітку, стипендії, тощо.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення боргу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись п. 8 ч.1 ст. ст.165 ЦПК України, суддя -

ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання - в частині вимог до ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами першим, другим, восьмим, дев`ятим частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 10.02.2025.

Суддя Г.А.Микульшина