Єдиний унікальний номер 341/2551/24
Номер провадження 2/341/213/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

установив

Представниця позивачки адвокатка Цветкова О. О. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позові просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 14 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1899.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 грудня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Між позивачкою та відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Відсутнє взаєморозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Разом не проживають. Позивачка проживає за кордоном та зв`язку з відповідачем не підтримує. Шлюбні відносини припинились з жовтня 2023 року. Подальше подружнє життя не відповідає їхнім поглядам на майбутнє. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї. Спільного господарства сторони не ведуть. Надання строку для примирення не виправить стан сімейних стосунків, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення у минулому не принесли жодних результатів. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до змісту заяви про усунення недоліків позивачка 09.03.2022 виїхала за кордон з метою захисту свого життя та наразі проживає у Нідерландах. Позивачка не має можливості розірвати шлюб в адміністративному порядку, з огляду на той факт, що згідно зі ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має прав подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач на численні прохання позивачки звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану не реагував, сказав, щоб позивачка сама вирішувала це питання. Наразі місце проживання відповідача позивачці не відоме. Відповідач до одруження був громадянином Сирійської Арабської Республіки та, можливо, виїхав за межі України. Позивачка з відповідачем не спілкуються та не можуть спільно подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою суду від 06 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

Судове засідання призначено на 24 січня 2025 року та відкладено на 06 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання 06 лютого 2025 року сторони не з`явились.

Представниця позивачки 27 січня 2025 року надіслала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 39).

З огляду на те, що відповідно до матеріалів справи відповідач є уродженцем Сирійської Арабської Республіки та, ймовірно, виїхав за межі України, місце проживання відповідача позивачці не відоме та, ураховуючи відповідь на запит суду щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до якого відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на цей час за вказаною адресою не проживає, суд повторно повідомляв відповідача про час, дату та місце розгляду справи відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 36).

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Отже, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, позивачка просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1899, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Згідно зі змістом копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідач народився у Сирійській Арабській Республіці, м. Алеппо, має паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_2 , орган видачі 2601, зареєстрований 01.07.2014 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією паспорта позивачки для виїзду за кордон позивачка виїхала за межі України 09.03.2022 (а. с. 22).

Відповідно до змісту позову спільне життя з відповідачем не склалось. Між позивачкою та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, наявні різні погляди на життя. Разом не проживають. Шлюбні відносини припинились з жовтня 2023 року. Позивачка проживає за кордоном та зв`язку з відповідачем не підтримує. Подальше подружнє життя не відповідає їхнім поглядам на майбутнє. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї. Спільного господарства сторони не ведуть. Спроби примирення у минулому не принесли жодних результатів. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Зазначила, що позбавлена іншої можливості розірвати шлюб, тож звертається до суду за захистом своїх прав, так як наявний спір з відповідачем щодо предмета позову.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав.

Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Пасивна поведінка відповідача також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Також, суд ураховує, що через проживання сторін у різних країнах та відсутність між ними комунікації позивачка не має іншої можливості для реалізації свого права на розірвання шлюбу, як окрім шляхом звернення до суду з цим позовом.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13, 76-81, 178, 223, 247, 259, 263, 265, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1899.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2025 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ