Провадження №2/523/2240/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у судовому засіданні питання про прийняття до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, до первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сакал М.Я., з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. 00 копійок та судові витрати.

Ухвалою суду від 25 липня 2024 року за вказаним цивільним позовом відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

14 жовтня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_1 просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши їх.

В судове засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_2 та її представник Сакали М.Я. не з`явилися, належним чином оповіщенні про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Частиною першою та другою статті 194 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 194 ЦПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст.193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, вбачається, що предметом останньої є стягнення моральної шкоди завданої 13.05.2024 року висловлюваннями ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 523/4780/21.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, є стягнення моральної шкоди завданої протиправною поведінкою ОСОБА_2 , щодо повідомлення у судах недостовірної інформації під час розгляду цивільної справи № 523/4780/21.

Отже, враховуючи, що вимоги за зазначеними позовними заявами взаємопов`язані, вони виникли з одних правовідносин та між одними і тими самими сторонами, відтак їх спільний розгляд є доцільним, а отже суд вважає за необхідне об`єднати зустрічний позов в одне провадження із первісним позовом.

Щодо заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження по цивільній справі № 523/11092/24, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Статтею 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, судом було встановлено, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги стосуються стягнення моральної шкоди, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження згідно п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 193 ЦПК України суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53, 193-195,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти та об`єднати в одне провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, до первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Задовольнити заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження по цивільній справі № 523/11092/24.

Перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У підготовчому засіданні оголосити перерву до 10:30 год. 10 березня 2025 року.

Протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії зустрічного позову з додатками, відповідач за зустрічним позовом має право надіслати відзив на зустрічну позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення іншим учасникам копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач за зустрічним позовом, протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання відзиву, має право підготувати відповідь на відзив, виклавши письмово свої міркування, аргументи та надати відповідні докази, направити відповідачу та суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Відповідач за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити іншим учасникам справи та суду з підтвердженням такого направлення.

У разі ненадання учасниками розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 03.02.2025 року.

Суддя