Справа № 569/113/24
УХВАЛА

13 лютого 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Галінської В.В., при секретарі Калетинець Т.В. розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Галінської В.В. у цивільній справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 , компанії ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Високовольтний союз РЗВА» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,

Встановив:

13 лютого 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді.

Свою заяву про відвід заявник обґрунтовує тим, що судді під час розгляду справи діє упереджено та необ`єктивно і може бути заінтересована в результатах розгляду справи. Розгляд справи систематично затягується, порушуються строки розгляду справи, що порушує його права як відповідача.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Покликання заявника, викладені в заяві про відвід, не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді, доказів цього суду не надано. Обставин, які б свідчили про те, що суддя зацікавлена в результатах розгляду справи, чи інших обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, відсутні. Підстави зазначені у заяві про відвід судді є необґрунтованими, а тому не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України задовольняти не обгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Процесуальні рішення судді не можуть бути підставою для відводу.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, доки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Ознайомившись з викладеними в заяві про відвід судді доводами, котрі не підтверджені жодними доказами та враховуючи, що передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, заявник не зазначив та не довів доказами наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді і фактично висловлює свою незгоду із процесуальними рішеннями судді, суд вважає заяву про відвід судді безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.36,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Галінської В.В. у цивільній справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 , компанії ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Високовольтний союз РЗВА» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя