Справа № 361/8236/24
Провадження № 2/361/4858/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.25

10 лютого 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Бондар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області, Управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору нотаріус Першої Броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавська Валентина Вікторівна про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ільїнова Р.В. звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування вимог посилався на те, що 29.09.1997р. було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , покупцем ОСОБА_2 , зареєстрований Київською універсальною біржою 29 вересня 1997 року, реєстраційний №D2862/10302.

Всі умови договору сторони виконали, проте договір не було посвідчено нотаріально. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири. Спадкоємцем після її смерті є позивач, інші спадкоємці відсутні. У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення свої спадкових прав після смерті батька, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально. На теперішній вказаний договір підлягає визнанню дійсним у судовому порядку. Однак, навіть у випадку визнання судом дійсним договору купівлі-продажу, позивач не зможе зареєструвати право власності за особою, яка померла, а без такої реєстрації вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Тобто захистити свої права ОСОБА_2 має можливість лише в судовому порядку шляхом визнання за нею права на спадщину.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просить суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений покупцем ОСОБА_2 , зареєстрований Київською універсальною біржою 29 вересня 1997 року, реєстраційний №D2862/10302. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 26638195, тип майна: квартира однокімнатна; загальною площею 22,3 кв.м; житловою площею 11,0 кв.м у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; витребувано у нотаріуса Журавської В.В. копію спадкової справи, яку суду не надано, у зв`язку із її відсутністю, за повідомленням ОСОБА_4 .

Згідно ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Представник позивача та позивач, будучи належним чином сповіщеними про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Броварської міської ради Броварського району Київської області, будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явився, направив до суду відзив, за змістом якого проти задоволення позовних вимог не заперечував, вирішення спору по суті просив здійснити на розсуд суду, справу розглядати за їх відсутності.

Представник третьої особи нотаріус Першої Броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавська В.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи, повідомлених про розгляд справи належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04.08.2022р. Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис про народження №919, матір`ю записана ОСОБА_2 , батько записаний ОСОБА_5 .

Мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 06.09.2022 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), складно відповідний актовий запис про смерть №155.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою позивач ОСОБА_1 мешкала разом з спадкодавцем ОСОБА_2 по день її смерті, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 04.12.2021 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Правовстановлюючим документом, що підтверджував належність спадкодавцю вищевказаного майна, за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , покупцем ОСОБА_2 , зареєстрований Київською універсальною біржою 29 вересня 1997 року, реєстраційний №D2862/10302.

В той же час, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2024, виданої нотаріусом Першої Броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_1 , оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства, відповідно видача свідоцтва про право на спадщину неможлива.

Після укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме 14.05.1998 року, покупцем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності в КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» за № 1-6694, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 01.12.1995, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Приписами ст.224ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно із ст.225ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті свого батька, який був покупцем за договором, оскільки даний договір купівлі-продажу гаражу не було посвідчено нотаріально.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позовні вимоги в частині визнання договору дійсним обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного правового регулювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, може бути видане на підставі правовстановлюючих документів.

У відповідності до п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Положеннями п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері, прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку через неможливість реєстрації права власності на спадкове майно після смерті його власника (спадкодавця), суд вважає позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та віднести судовий збір на рахунок позивача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області, Управління з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору нотаріус Першої Броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавська Валентина Вікторівна про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений покупцем ОСОБА_2 , зареєстрований Київською універсальною біржою 29 вересня 1997 року, реєстраційний №D2862/10302.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 26638195, тип майна: квартира однокімнатна; загальною площею 22,3 кв.м; житловою площею 11,0 кв.м у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Писанець Н.В.