Справа № 489/7708/24
Провадження № 2/489/452/25
11 лютого 2025 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення,
В жовтні 2024 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 21 019,24 грн. та судового збору.
В обґрунтування позову зазначив, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № НОМЕР_1 та видачі абонентам розрахункової книжки. Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.08.2020 по 01.10.2024 наявна заборгованість у сумі 21 019,24 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 19 800,68 грн. та абонентської плати в розмірі 1218,56 грн. (по 38,08 грн. щомісяця з 01.02.2022 по 01.09.2024).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Представник позивача МКП «Миколаївводоканал» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. 10.02.2025 від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Повідомлення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 21.08.2020 по 01.10.2024 утворилась заборгованість в розмірі 21 019,24 грн., що підтверджується розрахунком позивача, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 19 800,68 грн. та абонентської плати в розмірі 1 218,56 грн.
Нарахування за надані послуги у зазначений період відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
Свої обов`язки щодо надання послуг МКП Миколаївводоканал виконувало в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг не виконали.
Відповідачам було надіслано попередження про необхідність оплату боргу, який утворився станом на 19.10.2023 у розмірі 13 736,52 грн., яке відповідачами виконано не було.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству.
Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем).
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено судом, відповідачі є споживачами комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак вони не сплачують вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживачів виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг.
Будь-яких доказів з приводу того, що відповідачі відмовлялись від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг.
Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.
За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
За період з 21.08.2020 по 01.10.2024 за адресою реєстрації відповідачів наявна заборгованість в розмірі 21 019,24 грн., яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 19 800,68 грн. та абонентської плати в розмірі 1 218,56 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.
Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.10.2024, право власності на кв. АДРЕСА_2 не зареєстровано.
Оскільки відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі, до якої надаються послуги з водопостачання та водовідведення позивачем, кожен з них має нести відповідальність в солідарному порядку, оскільки іншої домовленості щодо утримання квартири не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 1/2 частині з кожного (по 1 211,20 грн. з кожного). Оскільки судовий збір розподілено судом іншим чином, ніж визначено в позовній заяві позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення та абонентської плати за період з 21.08.2020 по 01.10.2024 в сумі 21 019,24 грн. (двадцять одна тисяча дев`ятнадцять гривень 24 копійки).
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., по 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) з кожного.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 11.02.2025.
Суддя Г.А. Микульшина