Справа № 296/4095/21
УХВАЛА

Іменем України

"11" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи Житомиргаз" про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 до Корольовського районного суду м.Житомира звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи Житомиргаз" про захист прав споживачів.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Житомиргаз" щодо складення Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 21.04.2021 року та Рішення про здійснення для її нарахування відповідно до п.1 гл.3 розділу XI Кодексу ГРМ з дня зняття показань лічильника, або 6 місяців, якщо такі заходи не проводилися (ч.1 п.1 п.3, п.4, п.5, п.7 гл.3 Розділу XI Кодексу ГРС) .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 року справу передано судді Сингаївському О.П. для розгляду.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 11.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою від 26.01.2022 року суд призначив у справі трасологічну експертизу та зупинив провадження у справі.

13.01.2025 року на підставі Розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира Тетяни Гончар №9 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року, справу передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду, у зв`язку з тим, що з 25.02.2022 року суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою від 17.01.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи поновлено, оскільки ухвалу про призначення судової експертизи не було виконано.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Питання визначення підсудності врегульовано параграфом 3 глави 2 ЦПК України.

Частиною 2 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, у статті 30 ЦПК України закріплені правила визначення виключної підсудності.

Частина 1 статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Суд звертає увагу, що виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27,28 Цивільного процесуального кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 р. у справі №638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що "послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 р. у справі №910/10647/18 зазначено: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Предметом позову у цій справі є оскарження донарахування абоненту ОСОБА_1 необлікованого об`єму та обсягу природного газу у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з утримання нерухомого майна, яке знаходиться на території Житомирського району.

Беручи до уваги предмет позову та враховуючи зазначені вище правові позиції Верховного Суду, слід дійти висновку, що розгляд зазначеного спору має здійснюватися судом з обов`язковим дотриманням правил виключної підсудності.

Розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи суд, встановлений законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на те, що справа підлягає розгляду судом, якщо вона була прийнята з дотриманням правил підсудності, однак вбачається, що в даній справі спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, яке знаходиться на території Житомирського району, суд дійшов висновку, що з урахуванням правил виключної підсудності вказана справа підлягає переданню на розгляд до Житомирського районного суду Житомирської області за підсудністю.

Керуючись статтями 27, 30, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи Житомиргаз" передати за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали: 12.02.2025