ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/364/25
провадження № 2-н/753/68/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

"12" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 3672,52 грн, інфляційного збільшення в розмірі 1472,68 грн та 3% річних в розмірі 330,83 грн за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2025 року вказану заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

23 січня 2025 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Дослідивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з огляду на таке.

Як передбачено частиною другою статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження

Частиною третьою цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (у редакції до 29 грудня 2023 року) в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Як слідує зі змісту заяви та доданих до неї документів, заявник, крім заборгованості за надані послуги, просить також стягнути інфляційні втрати у розмірі 1472,68 грн та 3% річних в розмірі 330,83 грн за період з грудня 2021 року по листопад 2024 року, в тому числі у за період з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, у який вказаною вище постановою було заборонено нарахування та стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних.

Крім цього, як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Перебіг позовної давності за вимогою про стягнення боргу в зобов`язанні з визначеним строком виконання починається зі спливом цього строку.

Як вбачається з матеріалів заяви, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3672,52 грн., яка існувала станом на 01 січня 2019 року, що підтверджується, зокрема, даними розрахунку заборгованості та випискою особового рахунку боржника, які додані до заяви.

При цьому, із заявою про видачу судового наказу, заявник звернувся до суду 03 січня 2025 року, тобто більш ніж через 3 роки з моменту виникнення права вимоги, а тому з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України підстави зупинення, переривання, продовження позовної давності не є предметом оцінки суду під час вирішення обґрунтованості поданої заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Вказане свідчить про відсутність підстав для видачі судового наказу за заявленими вимогами.

Керуючись статтями 161, 163, п. 5, 8 ст.165, 166 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг за спожиту електроенергію, процентів річних, та інфляційних втрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Суддя О.В. Якусик