Справа № 521/2481/24
Номер провадження № 4-с/521/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 р. м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця, заінтересована особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В :

23.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, на дії (бездіяльність) державного виконавця, у якій просив суд: визнати незаконною бездіяльність Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у не знятті арешту з грошових коштів у національній валюті у рамках виконавчого провадження ВП №67025849, оформлену листом від 06 лютого 2024 року №31110; зняти арешти з грошових коштів, накладений постановами Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05 жовтня 2021 року; від 14 лютого 2023 року у рамках виконавчого провадження ВП №67025849, у тому числі на належних скаржнику поточних рахунках у національній валюті, відкритих у акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк»: пенсійні виплати: НОМЕР_1 ; заробітна плата: НОМЕР_2 ; інші виплати: НОМЕР_3 .

23.02.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйку І.А.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2024 року залишено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), заінтересована особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.11.2024 року, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2024 року, скасовано і направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27.12.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйку І.А.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, разом із скаргою надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу просив задовольнити.

Представник Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до положень ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За частиною першою ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2021 року Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), (назва станом на 13 вересня 2021 року - Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2021 року № 521/5956/21 про стягнення з скаржника штрафу у розмірі 25 500 гривень, відкрито виконавче провадження № 67025849, у якому ОСОБА_1 , вказаний боржником.

Також, 05 жовтня 2021 року старший державний виконавець Кодос Олександр Анатолійович направив запит № 117262129 до Державної фіскальної служби України, яка в той же день 05 жовтня 2021 року надала відповідь, згідної якої ОСОБА_1 отримує доходи від податкового агента із кодом , яким є Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення.

05 жовтня 2021 року старший державний виконавець Кодос О.А. виніс постанову про арешт коштів боржника, згідно п. 1 якої: накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику; пунктом 2 постанови визначено, що копії постанови необхідно надіслати банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам на виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

Також, 05 жовтня 2021 року старший державний виконавець Кодос О.А. виніс постанову про арешт майна боржника.

Судом встановлена, що наявність арешту належного ОСОБА_1 нерухомого майна наведена в Інформаційній довідці від 14 листопада 2022 року № 315088326.

Крім того, старший державний виконавець Кодос О.А. ще неодноразово направляв запити до Державної фіскальної служби України щодо джерел доходів ОСОБА_1 : від 03 лютого 2022 року № 133582911; від 20 вересня 2022 року № 145429266; від 05 жовтня 2022 року № 147358231.

Відповіді на усі зазначені запити містили відомості, що скаржник отримує доходи від податкового агента із кодом , яким є Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення.

У 2023 році виконавче провадження № 67025849 було передано державному виконавцю Луцишину Ярославу Миколайовичу.

14 лютого 2023 року державний виконавець Луцишин Я.М. направив запит № 156082008 до Державної податкової служби України, яка в той же день 14 лютого 2023 року надала відповідь, згідної якої скаржник отримує доходи від податкового агента - Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннезнавства та сортовивчення, . У відповіді наведені суми нарахованого скаржнику доходу і суми утриманого з скаржника податку за 1, 2 та 3 квартали 2022 року.

14 лютого 2023 року державний виконавець Луцишин Я.М. повтановив постанову про арешт коштів боржника, згідно п. 1 якої: накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Таким чином, судом встановлено, що у виконавчому провадженні № 67025849 наявні відразу дві постанови про арешт коштів скаржника: від 05 жовтня 2021 року (виніс старший державний виконавець Кодос О.А.); від 14 лютого 2023 року (виніс державний виконавець Луцишин Я.М.).

Незважаючи на отриману інформацію про доходи боржника за місцем роботи, державний виконавець Луцишин Я.М. 28 лютого 2023 року виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу із наступним формулюванням, в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого документа, майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено. Здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Банківських рахунків, автотранспортних засобів, майна та коштів, на які можна звернути стягнення, - не виявлено. Разом з тим, за наявними реєстраційними даними у відповідних Державних реєстрах на майно боржника накладено арешт, накладено арешт на кошти, які будуть знаходитись на банківських рахунках боржника, після їх відкриття. Відомості про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників. »

Судом встановлено, що на день подання даної скарги виконавче провадження №67025849 має стан «Завершено», що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Закон України «Про виконавче провадження» містить виокремлений Розділ ІХ «Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника».

Згідно ч. 2 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п?яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Статтею 70 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено граничний розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Частиною 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: У разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю особи, у зв?язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Припис абзацу четвертого частини другої статті 70 ЗУ «Про виконавче провадження» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду №3-р(II)/2023 від 22.03.2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.»

Крім того, Велика Палати Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказала, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

29 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся із відповідною заявою до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій скаржник просив негайно зняти арешти з належних йому поточних бакунків у національній валюті, відкритих у АТ КБ «Приватбанк»: пенсійні виплати: НОМЕР_1 ; заробітна плата: НОМЕР_2 ; інші виплати:UA1332498.

У відповіді від 06 лютого 2024 року № 31112 ОСОБА_1 було повністю відмовлено у задоволенні клопотання, арешт з його рахунків не знятий - ні повністю, ні частково у визначених відсоткових значеннях згідно норм ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що бездіяльність Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), старшого державного виконавця Луцишина Я.М., щодо незняття арешту з рахунків скаржника (для отримання пенсії, заробітної плати, інших надходжень) порушують норми Закону України «Про виконавче провадження» та норми Конституції України.

Згідно ст. 3 Констиутції України, людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов?язком держави.

Судом встановлено, що не зняття арешту з його рахунків ускладнює стале життя скаржника, порушує його зв?язки з оточуючими, з рідними.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Верховенство права у даному випадку порушено незаконною бездіяльністю Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), старшим державним виконавцем Луцишиним Я.М., оскільки законодавством не передбачений такий спосіб примусового стягнення коштів з боржника, як повне блокування банківських рахунків та залишення громадян без засобів до існування.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), старшим державним виконавцем Луцишиним Я.М., порушено чинний Закон України «Про виконавче провадження» та ст. 19 Конституції України, оскільки обраний виконавчою службою у виконавчому провадженні № 67025849 спосіб примусового стягнення коштів шляхом повного блокування банківських рахунків не передбачений Конституцією та законами України,

При таких обставинах, суд вважає скаргу ОСОБА_1 доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 51, 55, 124 Конституції України; ст.ст. 6, 19, 68, 70, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 12, 76-83, 263, 354, 477 - 451 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця, заінтересована особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арешту з грошових коштів у національній валюті у рамках виконавчого провадження №67025849, оформлену листом від 06 лютого 2024 року №31110.

Зняти арешти з грошових коштів, що накладені постановами Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05 жовтня 2021 року та від 14 лютого 2023 року у рамках виконавчого провадження №67025849, у тому числі на належних скаржнику поточних рахунках у національній валюті, відкритих у акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк»:

-пенсійні виплати: UA6937440;

-заробітна плата: НОМЕР_2 ;

-інші виплати: НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Бобуйок І.А.