Справа № 2-607/11
У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

11 лютого 2025 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого ІЛЬТЬО І. І., при секретарі Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №75454987 з примусового виконання виконавчих листів №2-607/11 виданих 11.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредит,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №75454987з примусового виконання виконавчих листів №2-607/11 виданих 11.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредит.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, в заяві про заміну стягувача просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Заінтересовані особи по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2011 року у цивільній справі № 2-607/11 із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра»» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 3904/02-2008 від 21.02.2008 року у розмірі 46300 (сорок шість тисяч триста) грн. 00 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 30476 грн. 98 коп., заборгованості по відсоткам 9400 грн. 01 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту 2910 грн. 70 коп. грн., штрафу зг. 5.2 кред. Договору 3512 грн. 83 коп..

11.01.2012 представником ПАТ «КБ «Надра» подано заяву про видачу рішення суду та виконавчих листів.

11.01.2012 Берегівським районним судом Закарпатської області на адресу представника ПАТ «КБ «Надра» направлено виконавчий лист.

04.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було укладено Договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, відповідно до якого, ТОВ ФІНАНСПРОПЕРТІ ГРУП набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ«Надра» включно і до боржника за кредитним договором №3904/02-2008 від 21.02.2008.

Згідно витягу з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» перейшло право вимоги за кредитним договором № 3904/02-2008 від 21.02.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Згідно акту про втрату виконавчих листів Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» встановлено втрату виконавчих документів під час проведення процедури ліквідації.

Ухвалою Берегівського районного суду від 27.01.2022 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра»» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІГРУПП» (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, пл. Павлівська, 5) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області у справі № 2-607/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Надра», в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ заборгованість за договором кредиту № 3904/02-2008 від 21.02.2008 року. Також, видано дублікат виконавчого листа № 2-607/11 та поновлено строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

09.01.2025 року, представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, посилаючись на те, що 23.08.2024 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» було укладено Договір №Ф-23/08/24/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІГРУПП» відступило ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором №3904/02-2008.

У відповідності до Договору про відступлення прав вимоги від в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Попередній кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

За такого ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до особи, яка є боржником ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІГРУПП», у тому числі і до ОСОБА_1 ,.

Договір про відступлення прав вимоги сторонами не оспорювався та на даний час є чинним.

Отже, виходячи з вище встановлених обставин справи, на даний час ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» є власником права вимоги за кредитним договором №3904/02-2008.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Виходячи з положення ч.1 ст.510ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За приписами постанови Верховного Суду України від 20.11.2013 року №6-122цс13 за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Згідно ч. 1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст.442ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи, що рішення суду фактично не виконано, а також те, що ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» прийняло право вимоги, що належали первісному кредитору, тим самим, ставши новим кредитором за вищезазначеним кредитним договором, одержало право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, то суд приходить до висновку, що дані обставини є підставою для задоволення заяви.

Суд також враховує, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Керуючись ст.ст. 20, 352, 353, 433, 442, 446, п. 17.4 перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №75454987 з примусового виконання виконавчих листів №2-607/11 виданих 11.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредит - задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІГРУПП» () на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» () у виконавчому провадженні №75454987 з примусового виконання виконавчих листів №2-607/11 виданих 11.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №3904/02-2008 від 21.02.2008 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Іван ІЛЬТЬО