ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Суми

Справа №585/1585/24

Номер провадження 22-ц/816/342/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2024 року, у складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 04 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

05 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 20 вересня 2003 року по 11 березня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. Їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на її утриманні, відповідач до його повноліття за рішенням суду сплачував аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Син сторін - ОСОБА_3 досяг повноліття і навчається на 1-му курсі факультету комп`ютерних наук та технологій Національного авіаційного університету (четвертого рівня акредитації денної форми навчання. Термін навчання 01.09.2023-30.06.2027 р). Навчаючись на денній формі не має можливості працювати та матеріально себе забезпечувати, у зв`язку з чим син потребує утримання з боку батька на період навчання, який добровільно не надає йому матеріальної допомоги. Її щомісячні витрати на утримання сина, включаючи побутові витрати на харчування та проживання, орієнтовно складають 10000 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання - 30 червня 2027 року, починаючи стягнення з 05 квітня 2024 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи.

Зазначає, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були належним чином доведені відповідачем, зокрема, щодо понесення витрат на покращення свого здоров`я, та неможливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина у заявленому розмірі за наявності обов`язку утримувати іншого малолітнього сина та дочку дружини від першого шлюбу.

Категорично не погоджується з висновком суду, що навчаючись на бюджетній формі фінансування їх син не несе додаткових витрат на навчання та може отримувати стипендію, оскільки виплата стипендії залежить від результатів навчання та рейтингу студента і у разі не призначення сину стипендії, при виплаті аліментів у меншій сумі, мати буде зобов`язана самостійно покривати недоотриману від відповідача суму коштів на утримання сина.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує доводи апеляційної скарги, повністю підтримує свою позицію по справі заявлену в суді першої інстанції. Вказує про зміну обставин, а саме: погіршення свого матеріального стану через звільнення з лав ДСНС та вихід на пенсію, отримання пенсійної виплати у розмірі недостатньому для постійного лікування, утримання сім`ї та двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 20 вересня 2003 року по 11 березня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3, 4, 5).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2011 року до повноліття дитини (а.с. 6).

Рішення Роменського міськрайонного суду від 30 березня 2011 року ОСОБА_4 оскаржувалося в апеляційному і на виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2011 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.02.2011 року до повноліття дитини (а.с. 7, 8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29 лютого 2020 року та Витягу є реєстру територіальної громади від 05 квітня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 19).

Відповідно довідки Національного авіаційного університету № 45 від 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук IV рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. (а.с. 11)

Згідно довідки форми ОК-7 дохід ОСОБА_1 за 2023 рік склав 139530,39 грн (11252,00 грн, 10939,73 грн, 8541,85 грн, 8318,66 грн, 9020,11 грн, 9391,78 грн, 10728,78 грн, 10728,19 грн, 10800,01 грн, 11075,06 грн, 11252,00 грн, 15322,00 грн, 22889,00 грн ) (а.с. 12-14).

Згідно з інформацією про реєстрацію місця проживання особи від 15 вересня 2022 року та Витягу з реєстру територіальної громади від 09 листопада 2023 року, за відомостями Управління адміністративних послуг Роменської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15, 17).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 29 липня 2022 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - « ОСОБА_4 » (а.с. 18).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 02 липня 2013 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » (а.с.40).

У свідоцтві про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_5 , його батьками вказані: ОСОБА_2 , ОСОБА_10 (а.с. 41).

У свідоцтві про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_6 , її батьками вказані: ОСОБА_12 , ОСОБА_7 (а.с. 42).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.43).

Відповідно Витягу з реєстру територіальної громади від 29.01.2024 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.44).

Відповідно Витягу з реєстру територіальної громади від 29.01.2024 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 45).

Відповідно Витягу з реєстру територіальної громади від 29.01.2024 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 46).

Відповідно Витягу з реєстру територіальної громади від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 47).

Згідно довідки про стан здоров`я КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Ромни» № 25 від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , знаходиться на «Д» спостереженні у лікаря-терапевта КНП «ЦПМСД міста Ромни» РМР з діагнозом: Бронхіальна астма 4 ст., перситуюча, важкий перебіг, неконтрольована, гормонозалежна, стадія нестійкої ремісії. Дифузний пневмосклероз. Емфізема легень. ЛП2 ст. за змішаним типом. Виразкова хвороба з локалізацією в цибулині 12 п.к., стадія ремісії. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС 2 ст. ремісії. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС 2 ст. (а.с. 48).

За даними довідки-розрахунку зі сплати аліментів від 11 квітня 2024 року, аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачувалися ОСОБА_2 вчасно, заборгованість відсутня (а.с .49-50).

Згідно довідки Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної Служби України з надзвичайних ситуацій № 11 від 12 квітня 2024 року, за період з квітня 2022 року по січень 2024 року включно з ОСОБА_2 стягнуті аліменти та надіслані на розрахунковий рахунок одержувачу (згідно заяви ОСОБА_4 ) в розмірі 99294,87 грн.

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_8 від 19 листопада 2002 року ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.54).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та визначаючи до стягнення аліменти на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини доходів відповідача, а не 1/4 частини його доходів, як просила позивач, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі фінансування, за денною формою навчання, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається та потребує утримання на час навчання, при цьому враховано обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, майновий стан відповідача, який працює, отримує офіційний дохід, має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу та несе витрати на утримання дочки дружини від першого шлюбу, батько якої помер, стан здоров`я відповідача, що потребує певних витрат на лікування, та матеріальне становище позивача, яка також зобов`язана утримувати повнолітнього сина-студента.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається, повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків на період свого навчання.

Суд прийняв до уваги, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі фінансування, за денною формою навчання, тому обмежений у можливості працювати та отримувати дохід для повноцінного задоволення своїх матеріальних потреб.

Врахувавши майновий стан відповідача, а саме: його працездатний вік, наявність постійної роботи та стабільного заробітку, наявність на його утриманні малолітнього сина від іншого шлюбу та надання певної матеріальної допомоги дочці дружини, батько якої помер, суд першої інстанції частково задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі, нижчому від заявленого до стягнення, є необґрунтованими та не є підставою для скасування рішення суду за наявності рівного обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, розмір аліментів визначений судом у порядку ст. 200 СК України та відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості, інтересам дитини та мінімально гарантованому розміру аліментів, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України.

Твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що розмір аліментів не може бути зменшено із посиланням на можливість отримання сином стипендії під час навчання на бюджетній формі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір аліментів на повнолітнього сина сторін, що продовжує навчання, визначено судом виходячи із сукупності всіх обставин справи, як умов навчання ОСОБА_3 та його матеріального становища, так і майнового становища та стану здоров`я платника аліментів.

Із урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина