Справа № 2-943/2010
Провадження № 22-ц/4808/98/25
Головуючий у 1 інстанції Горейко М.Д.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю правонаступника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Племянніков Богдан Дементійович, на рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Горейко М.Д. 27 січня 2010 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2009 року Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» поданий позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 квітня 2008 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №4176, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 35 000,00 доларів США на споживчі цілі, який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 31 березня 2011 року та сплачувати 13,5% річних за користування кредитом.

Для забезпечення кредиту банком прийнято договір застави транспортного засобу №2046 від 01.04.2008 року та договір поруки №4176/1 від 01.04.2008 року, поручителем за яким виступила ОСОБА_3 .

Починаючи з 2009 року, відповідач не виконував свої зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування ним.

На адресу відповідача та поручителя 15.04.2009 року направлено претензійного листа з вимогою погасити заборгованість та попереджено про розірвання кредитного договору у випадку невиконання взятих на себе зобов`язань. Претензійні листи боржником та поручителем залишені без відповіді.

Крім того відповідач, без згоди Банку, через видачу генерального доручення для сторонньої особи фактично відчужив автомобіль, який перебував у заставі, що є грубим порушенням умов договору застави від 01.04.2008 року.

Станом на 21 липня 2009 року заборгованість по кредиту становить 38 151,09 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 34 989,13 доларів США, заборгованість по несплачених процентах 3 161,96 доларів США.

Позивач просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредиту та нарахованих процентах за користування кредитом на загальну суму 38 151,09 доларів США, що на час подання позову еквівалентно 291 913,07 грн та судові витрати (а.с.3-4).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням (заочним) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2010 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 291 913,07 грн, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 38 151,09 доларів СШАзаборгованості за кредитним договором №4176 від 01.04.2008 року, укладеним між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 , станом на 27.01.2010 року та 1700 грн витрат по оплаті судового збору і 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.43-44).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2010 року на ОСОБА_1 (а.с.72-73).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2024 року поновлено ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Племянніков Б.Д., строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2010 року. Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.151-153).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись із заочним рішенням суду в частині позовних вимог щодо ОСОБА_3 , адвокатом Племянніковим Б.Д. в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що з самого початку боржник не виконував взяті на себе зобов`язання, а з лютого 2009 року відповідач ОСОБА_2 взагалі не здійснювались оплати за кредитом.

З огляду на те, що за період від укладення договору і до моменту подання позову до суду відповідач не здійснив жодного належного платежу за кредитним договором, право виникнення вимоги до поручителя виникає з травня 2008 року. Однак, Банк з вимогою не звертався. Єдина вимога, яка подавалась до поручителя ОСОБА_3 на суму 13 000,38 доларів США (вимога №547 від 15.04.2009 року). Щодо всієї суми боргу Банк до поручителя не звертався.

Так, згідно пункту 2.1.1 Договору поруки, у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за Договором про іпотечний кредит, протягом п`яти робочих днів з дня невиконання Банк може пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов`язковими для виконання протягом п`яти робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов`язань за договором про іпотечний кредит.

Згідно пункту 2.4.1 Договору поруки, поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання за Договором про іпотечний кредит шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в договорі про іпотечний кредит, у строки, зазначені в п.2.1.1 з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов`язань за Договором про іпотечний кредит.

Днем фактичного настання зобов`язання за Кредитним договором слід обліковувати з травня 2008 року, оскільки боржник в повному обсязі не здійснював сплату, визначену пунктом 3.3 Кредитного договору. Однак, в період з травня 2008 року по 15 квітня 2009 року включно від позивача жодних вимог не надходило.

Позивач звернувся до поручителя з листом-вимогою 15 квітня 2009 року (а.с.13), тобто із порушенням строку за пунктом 2.2.1 Договору та шестимісячного строку, визначеного ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент настання зобов`язань).

Тому вважає, що позивач пропустив визначений пунктом 2.1.1 Договору поруки строк.

Таким чином, станом на момент звернення Банку до суду із позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя, позивач не мав права просити стягнення всієї суми боргу з поручителя в солідарному порядку, оскільки внаслідок власних дій (чи бездіяльності) пропустив визначений строк.

За наведених підстав просить рішення суду в частині позовних вимог щодо ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові (а.с.155-157).

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу. Не погоджується із ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2024 року, якою поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2010 року. Зазначає, що згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_3 була присутня на судовому засіданні 25 серпня 2009 року та отримала судову повістку на 11.12.2009 року. Тобто, відповідачу було зачитано зміст позовної вимоги та нею це не спростовано. Судове засідання було перенесено на 27.01.2009 року, на яке судову повістку ОСОБА_3 отримала 17.12.2009 року. Єдиною підставою для поновлення строку на оскарження заочного рішення було саме неотримання його повного тексту. Проте, відповідачем не надано до суду жодних доказів, які перешкоджали чи унеможливили своєчасне звернення до суду в період з 2010 року по 2023 рік. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 була достеменно обізнана про існування судового провадження у даній справі, в судові засідання за викликами не з`являлась, в подальшому представник відповідача був обізнаний про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, тому дії відповідача мають характер зловживання процесуальними правами. Просить постановити ухвалу, якою залишити заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, в іншій частині залишити без змін (а.с.179-181).

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши пояснення правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - Журбаса Д.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи встановлено, що 01.04.2008 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №4176, за умовами якого позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 35 000,00 доларів США на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення 31.03.2011 року та сплатою 13,5% річних за користування кредитом (а. с.5-6).

Згідно п. 3.3 Договору позичальник зобов`язався погашати кредит щомісячно в сумі 973 долари США шляхом внесення готівки в касу банку. В разі невиконання даної умови погашення кредиту відсоткова ставка буде підвищеною до 16,5% річних.

За змістом п. 3.4 кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно з травня місяця 2008 року здійснювати сплату відсотків до 15 числа, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Відповідно до п.4.7 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за час фактичного користування кредитом, суми неустойки при утворенні простроченої заборгованості за кредитом або нарахованими відсотками понад один місяць.

На виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між Акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (кредитором), ОСОБА_3 (поручителем) та ОСОБА_2 9боржником) 01 квітня 2008 року укладено договір поруки №4176/1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за кредитним договором №4176 від 01.04.2008 року та додатковими угодами до нього (а.с.7-8).

Згідно пункту 3.4 Договору поруки, поручитель та боржник залишаються зобов`язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов`язання за Договором про іпотечний кредит не будуть виконані повністю.

Згідно пункту 4.2 Договору порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Договором про іпотечний кредит.

Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання (пункт 4.3).

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 належно їх не виконував, що підтверджується випискою по його рахунку станом на 21.07.2009 року (а. с. 12).

Івано-Франківською філією АБ «Брокбізнесбанк» на адресу боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 15.04.2009 року за вихідним номером 547 направлялася претензія щодо невиконання зобов`язань за кредитним договором №4176 від 01.04.2008 року. Із змісту претензії виходить, що станом на 15 квітня 2009 року прострочена заборгованість складає 13 000,38 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 11 666,00 доларів США; заборгованість по несплачених відсотках 1 334,38 доларів США. Банк вимагав в термін до 15.05.2009 року спільно з поручителем вирішити питання погашення зазначеної суми заборгованості та попередив, що у випадку невиконання вимог звернеться за захистом майнових інтересів банку, з вимогою дострокового розірвання кредитного договору, звернення стягнення на заставне майно, а також розпочне позовну роботу з поручителем (а.с.13).

Ця вимога отримана ОСОБА_3 23 травня 2009 року, про що свідчить її підпис у повідомленні рекомендованого поштового відправлення (а.с.13 зворот).

Позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №4176 від 01.04.2008 року, відповідно до якого станом на 21.07.2009 року обчислена заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором в розмірі 38151,09 доларів США, з яких: 34989,13 доларів США заборгованість за кредитом, що в гривневому еквіваленті становить 267 719 грн 33 коп; 3161,96 доларів США прострочені проценти, що в гривневому еквіваленті становить 24 193 грн 74 коп (а. с. 39).

Позов банком поданий до обох відповідачів 22.07.2009 року (а.с.3)

Відповідно до договору №227 про відступлення (купівлі-продажу) від 07.02.2018 року, укладеного між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 , Банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальників, застоводавців, поручителів, зазначених у Додатках №1,2,3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки. Згідно додатків, за порядковим номером 160 зазначений кредитний договір №4176 від 01.04.2008 року, де боржником є ОСОБА_2 . Загальна заборгованість станом на 07.02.2018 року становить 36 651,09 доларів США, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 34 989,13 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами 1 661,96 доларів США. Під порядковим номером 125 значиться договір поруки №4176/1 від 01.04.2008 року, укладений між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 (а.с.56-61).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на виконання заочного рішення у цій справі ПАТ «Брокбізнесбанк» його правонаступником ОСОБА_1 (а.с.72-73).

Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

За загальними правилами, встановленими нормами статей 526,530,611,629 цього Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що у законі передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги).

Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права, кредитор вчиняти не вправі.

Питання правильного застосування частини четвертої статті 559 ЦК України було предметом розгляду у справі №202/781/14-ц, за наслідками розгляду якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року зазначила, що за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після шести місяців з моменту спливу строку погашення кожного чергового платежу.

Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку виконання частини основного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги у зв`язку з припиненням поруки за відповідною частиною основного зобов`язання (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12, від 20 червня 2018 року у справі №758/6863/14-ц, на які посилається заявник у касаційній скарзі).

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 725/3981/14 (провадження № 61-10358сво19).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За правилами, встановленими частинами 2, 3 статті 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки, а за приписом частини 2 статті 1050 цього Кодексу прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитора) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц визначила, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку з наведеним, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність.

Згідно пункту 1.2 Договору поруки від 01.04.2008 року, поручителю відомі всі умови кредитного договору №4176 від 01.04.2008 року, в тому числі: сума кредиту 35 000,00 доларів США; кінцева дата повернення кредиту 31 березня 2011 року; дати та порядок погашення кредиту щомісяця; процента ставка 13,5% річних; порядок сплати процентів: проценти, нараховані за місяць, сплачуються не пізніше 15-го числа наступного місяця, за період, що залишився при настанні кінцевої дати кредиту; у разі порушення позичальником сплати відсотків нарахування відсотків за користування кредитом або його частиною в наступному місяці здійснюється в розмірі процентної ставки, встановленої в п.п.1.1 цього Договору, збільшеної на два відсотки. У разі пролонгації кредиту або його траншу, з дня наступного за днем пролонгації, нарахування процентів за користування кредитом та його Траншем здійснюється в розмірі відсоткової ставки, встановленої п.1.1 цього Договору, збільшеної на п ять відсотків.

У пункті 4 Договору поруки визначено строк дії Договору і порядок його припинення.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Договором про іпотечний кредит (пункт 4.2 Договору поруки).

Згідно пункту 4.3 Договору, не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині вимог банку до поручителя ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції, дослідивши умови кредитного договору №4176 від 01.04.2008 року, договору поруки від №4176/1 від 01.04.2008 року, поручителем за яким виступила ОСОБА_3 , наданий банком розрахунок заборгованості, встановив, що на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України порука ОСОБА_3 припинилася лише до щомісячних платежів, які передують вимозі про оплату заборгованості поза межами шестимісячного строку. Щодо інших щомісячних платежів порука не є припиненою.

Так, строк договору поруки не визначений він збігається із строком кредитного договору. Разом з тим, за умовами кредитного договору у п. 3.3. визначено погашення кредиту щомісячними платежами в сумі 973 доларів США.

Івано-Франківською філією АБ «Брокбізнесбанк» на адресу боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 15.04.2009 року за вихідним номером 547 направлялася претензія щодо невиконання зобов`язань за кредитним договором №4176 від 01.04.2008 року (а.с.13), яку вона отримала 23.05.2009 року. Д

Доказів про те, що позичальник сплачував щомісячно, починаючи з дня укладення кредитного договору, платежі по кредиту (973 долари США) матеріали справи не містять. Обставини про те, що позичальником не сплачувалися щомісячні платежі по кредиту підтверджуються і розрахунком, поданим позивачем, та позовною вимогою банку про оплату всієї суми кредиту.

За умовами кредитного договору строк повного погашення кредиту було визначено до 31 березня 2011 року.

Оскільки, а ні позичальник ОСОБА_2 , а ні поручитель ОСОБА_3 не оплатили кредитну заборгованість, яка виникла станом на квітень 2009 року, тому у позивача, як кредитора, виникло право вимоги усієї суми заборгованості по кредиту відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України.

З позовом до позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку до боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 банк звернувся 22 липня 2009 року, змінивши умови договору.

Таким чином, порука припинилася до платежів, які мали бути сплачені за кредитним договором з квітня по жовтень 2008 року (перший платіж мав бути у травні 2008 року) в розмірі 973х5=4865 доларів США.

Заборгованість по процентах, згідно розрахунку, обчислюється з січня 2009 року, і закінчується 01.07.2009 року, тому порука до процентів не припинена.

Із матеріалів справи встановлено, що на час звернення банку до суду 22 липня 2009 року розмір заборгованості позичальника ОСОБА_2 становив 38151,09 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на час подання позову 291 913,07 грн, з яких 34989,13 доларів США заборгованість за кредитом; 3161,96 доларів США сума прострочених відсотків.

Отже, зважаючи на солідарний характер зобов`язань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед банком, відповідач ОСОБА_3 має відповідати перед правонаступником позивача разом із ОСОБА_2 за неналежне виконання останнім своїх зобов`язань за період з жовтня 2008 року: 34989,13 4865 + 3161,96 = 33296,96 доларів США.

Таким чином, встановивши, що порука ОСОБА_3 припинена в силу вимог частини четвертої статті 559 ЦК України лише до періодичних платежів з квітня по вересень 2008 року, тому поручитель має відповідає перед кредитором нарівні з боржником до залишку кредит згідно з вимогами статті 534 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Зважаючи на солідарний характер зобов`язань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ПАТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 має відповідати перед позивачем разом із ОСОБА_2 за неналежне виконання останнім своїх зобов`язань за період з жовтня 2009 року.

Суд зазначає, що рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2010 року про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості із позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 набрало законної сили 29.03.2010 року.

Предметом апеляційного перегляду є лише судове рішення у частині вимог банку до поручителя ОСОБА_3 .

Суд не може виходити за межі доводів апеляційної скарги і вирішувати питання щодо відповідача ОСОБА_2 (позичальника).

Проте у силу положень статті 543 ЦК України та вимог позовної заяви відповідальність кожного поручителя є солідарною з позичальником, а тому в резолютивній частині судового рішення слід зазначити про стягнення заборгованості з поручителя та позичальника в солідарному порядку лише в тій сумі, в якій вони відповідають солідарно. Щодо тих платежів, коли порука припинена, позичальник відповідає самостійно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Племянніков Богдан Дементійович, задовольнити частково.

Рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2010 року змінити в частині задоволення позову до ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , на користь правонаступника позивача по справі ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 296, 96 доларів США ( тридцять три тисячі двісті дев`яносто шість доларів дев`яносто шість центів).

Рішення суду в частині стягнення розміру заборгованості з ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 10 лютого 2025 року.