Справа № 536/2995/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Талдикіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву про самовідвід судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвського Олександра Олександровича по заяві ОСОБА_1 про відвід судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Реки Анни Сергіївни від участі у справі № 536/2995/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов Договору з розподілу електричної енергії, стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою.

07 грудня 2021 року, суддя Река А.С. постановила ухвалу про необґрунтованість заяви про відвід, та справу передано на розподіл для вирішення питання про відвід іншим суддею. Справа розподілена на суддю Колотієвського О.О.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована зокрема тим, що стороннім спостерігачем ОСОБА_2 , яка користується повагою серед студентів за місцем навчання, має різноманітні нагороди та подяки за успіхи в навчанні та громадську діяльність, заявлено про недовіру до діяльності Кременчуцького районного суду Полтавської області, зокрема, судді Реки А.С. у зв`язку зі здійсненням вибіркового правосуддя, тобто позивачем ОСОБА_1 суддя Река А.С. сприймається виключно як упереджена суддя, тому, на думку позивача, наявні інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Так, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ч.8 ст.40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Так, частиною 3 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд враховує висновки, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі №9901/22/17, згідно з якими головна мета відводу ? гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу ? запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про відвід судді Реки А.С. у зв`язку з тим, що вона здійснює вибіркове правосуддя жодним доказом не підтверджено, тому відсутні підстави для сприйняття позивачем ОСОБА_1 судді Река А.С. як упередженої судді.

З огляду на вищезазначене, доводи ОСОБА_1 про наявність підстав для відводу судді Реки А.С. від розгляду даної справи є виключно його припущеннями, та заявником не обґрунтовано.

Таким чином, судом не установлено, а заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви у неупередженості судді Реки А.С. та унеможливлювали б прийняття суддею об`єктивного рішення по справі, а тому суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід судді Реки А.С. є необґрунтованим.

Ураховуючи викладене, суд вважає необхідним у задоволенні відводу відмовити, а справу передати до канцелярії Кременчуцького районного суду Полтавської області для її розподілу та продовженню розгляду справи суддею Рекою А.С.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Реки Анни Сергіївни від участі у справі № 536/2995/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов Договору з розподілу електричної енергії, стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Справу передати до канцелярії Кременчуцького районного суду Полтавської області для її розподілу та продовженню розгляду справи суддею Рекою А.С.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Колотієвський