Справа № 536/3204/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Шкіринець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває дійсна справа.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка викликалася за останнім відомим місцем проживання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1988 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано 20 серпня 1988 року в Нариманівськиму відділі реєстрації актів цивільного стану міста Баку Азербайджанської Республіки, актовий запис № 934, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_4 ».

Позивач вказує в позовні заяві, що ОСОБА_5 , уродженка Азербайджанської Республіки, в червні 1989 року залишила місце проживання в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області та виїхала за межі України.

На даний час відомості про громадянство відповідачки ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою уникнення сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо доказів, а також повного та всебічного встановлення обставин справи з урахуванням предмету позову, виникла необхідність у витребуванні у Державної міграційної служби України відомостей про те, чи зверталася з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні, набуття громадянства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 84, 260,261 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Витребувати у Державної міграційної служби України відомості про те, чи зверталася з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні, набуття громадянства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувані документи направити на адресу суду у строк до 31 березня 2025 року.

Роз`яснити, що у відповідності до положень ст.84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяА. С. Река