Справа № 201/1579/25 Провадження № 2/201/1848/2025
У Х В А Л А

07 лютого 2025 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Куць О.О., розглянувши заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування транспортного засобу.

Ухвалою від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на транспортний засіб марки LEXUS, модель NX 200T, VIN/номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування від 02 липня 2024 року, оформленого у ТСЦ № 0741 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.

Заява мотивована тим, що предметом позову у даній справі є визнання договору дарування недійсним. За вказаним договором був відчужений транспортний засіб марки LEXUS, модель NX 200T, VIN/номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_1 з метою уникнення звернення стягнення на нього на користь банку. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження автомобіля новим власником, що унеможливіть виконання можливого рішення суду.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19 червня 2024 року, яке набрало законної сили постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 вересня 2024 року (справа № 924/276/24), стягнуто з ТОВ "ДОН ФЕРУМ ГРУПП" на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитом у сумі 1897211,39 грн. та заборгованість по процентам 88943,87 грн. Солідарним боржником визнано ОСОБА_1 , як поручителя. Видано наказ (а.с.26-29, 31-33).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кукуц Т.І. від 13 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76033266 з примусового виконання наказу № 924/276/24 від 22 липня 2024 року, виданого Господарським судом Хмельницької області, про стягнення з ТОВ ДОН ФЕРУМ ГРУПП на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованості за кредитом у сумі 1897211,39 грн. та заборгованості по процентам 88943,87 грн.

Боржником у вказаній постанові значиться ОСОБА_1 (а.с. 34).

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій та Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі від 11 грудня 2024 року на підставі договору дарування від 02 липня 2024 року, укладеного в ТСЦ 0741 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, проведено перереєстрацію належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу марки LEXUS, модель NX 200T, VIN/номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_1 на нового власника - ОСОБА_2 (а.с. 30).

Звертаючись із позовною заявою, банк просив визнати недійсним вищевказаний договір дарування, укладений між відповідачами на підставі норм ст.ст. 203, 215 ЦК України, вказуючи, що правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, а укладений з метою уникнення звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 .

Отже кредитором пред`явлено позов щодо правомірності вибуття спірного автомобіля із власності боржника.

Враховуючи вищевикладене, характер спору, що виник, а також те, що відмова у забезпеченні позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, суддя дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Між тим, суддя не погоджується з обраним позивачем видом забезпечення позову з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої дол. цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Суддя зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо рухомого майна не вимагає обмеження у користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження рухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суддя дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного транспортного засобу.

Отже заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування транспортного засобу задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти дії щодо відчуження автомобіля марки LEXUS, модель NX 200T, VIN/номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В іншій частині вимог відмовити.

Зазначити дані заявника (позивача): акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Зазначити дані відповідачів: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Куць