Справа № 683/3724/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/3724/24, 2/683/254/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

03 грудня 2024 року адвокат Романенко М.Е. в інтересах ТОВ «Він Фінанс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №800530 від 17.04.2019 року в розмірі 37 363 грн. 52 коп., яка складається з: 25 102 грн. сума заборгованості, 9 999 грн. 03 коп. сума інфляційних втрат, 2 262 грн. 49 коп. 3% річних, 2 422 грн. 40 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17.04.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надав позичальнику кредит у сумі 7 000 грн. строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. В свою чергу ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 37 363 грн. 52 коп., яка складається з: 25 102 грн. сума заборгованості, 9 999 грн. 03 коп. сума інфляційних втрат, 2 262 грн. 49 коп. 3% річних.

12.04.2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу №1, відповідно до якого останній став новим кредитором за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №800530 від 17.04.2019 року та отримав право вимоги за кредитним договором. Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались і утворилась заборгованість на суму 37 363 грн. 52 коп., яка складається з: 25 102 грн. сума заборгованості, 9 999 грн. 03 коп. сума інфляційних втрат, 2 262 грн. 49 коп. 3% річних, що і змусило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернутися до суду.

25.07.2024 року відбулося перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс».

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року, не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 17.04.2019 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 договір №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту у розмірі 7 000 грн. строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта.

Згідно умов договору №800530 від 17.04.2019 року сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,71% від суми позики за кожен день користування Позикою (624,15% річних) у межах строку надання Позики, зазначеного в п.1,2 договору; стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми Позики за кожний день користування Позикою (657,00% річних).

Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7, 3.4, 3.6.2 Договору №800530 (п.1.4 Договору).

Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 151,30% від суми Позики (у процентному виразі) або 10 591 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 51,30% від суми позики (у процентному виразі) або 3 591 грн. (у грошовому виразі) (п.1.4 Договору).

Додатком №1 до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №800530 від 17.04.2019 року, між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 погоджено графік платежів.

12 квітня 2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу №1, згідно умов якого, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до наказу №55-к від 25.07.2024 року, судом встановлено, що з 25.07.2024 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було перейменовано на «ТОВ «Він Фінанс».

Як передбачено ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, представник позивача повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження того, що ТОВ «Він Фінанс» (бувша - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») набуло право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань за договором №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, укладеним 17.04.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 уклавши договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року з ТОВ «Авентус Україна».

Позивач просить стягнути 37 363 грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року з підстав набуття права вимоги по ньому відповідно до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, укладеному між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Авентус Україна», при цьому станом на час укладення договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, кредитний договір №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 12.04.2018 року прав вимоги та майнових прав позивача суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто право кредитора за договором №800530 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року до ТОВ «Він Фінанс» (бувша - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), - не перейшло, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_1 по договору №800530 від 17.04.2019 року.

Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21).

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Він Фінанс» надало копію договору факторингу №1 від 12.04.2018 року та копію договору №800530 про надання кошів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року, з якого вбачається що він був укладений у електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом 17.04.2019 року.

Разом з тим, ТОВ «Він Фінанс» не надало суду належних та допустимих доказів надсилання електронного повідомлення на укладення електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації ОСОБА_1 при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Він Фінанс» не надало суду належних та допустимих доказів надання ОСОБА_1 кредиту за договором №800530 про надання кошів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року, жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача на підставі договору №800530 про надання кошів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу.

Суд вважає за необхідне наголосити, що умовами договору факторингу №1 від 12.04.2018 року визначено, що ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату на умовах, визначених цим Договором.

Право вимоги переходить від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. (п. 2.1., 4.1. договору факторингу №1 від 12.04.2018 року).

Натомість, в матеріалах справи відсутній відповідний Реєстр права вимоги, з якого можна було б встановити, що ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №800530 про надання кошів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року та розмір такого права вимоги.

Відтак, сам по собі текст договору факторингу №1 від 12.04.2018 року не підтверджує перехід прав вимоги за договором №800530 про надання кошів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.04.2019 року.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу, а також переходу права вимоги до позивача від первісного кредитодавця матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України сплачених 2422 грн. 40 коп. судового збору та 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст. ст.4, 12, 81, 89, 141, 263-265, 273, 280, 282, 354-355 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», місцезнаходження: 04112, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 .

Суддя: