Справа № 595/1877/24
Провадження № 2/595/77/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

представника позивачів, адвоката Оринник Н.С.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник - адвокат Оринник Надія Сергіївна, до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулися в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про визнання права власності на належні їм частки нерухомого майна - житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись, що вказаний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується записами у погосподарській книзі. Станом на 15 квітня 1991 рік у вказаному будинку були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_5 (відповідачка) та син ОСОБА_3 . Відповідачка ОСОБА_1 була зареєстрована у будинку, однак там не проживала у період з серпня 1986 по вересень 1991 року, тому втратила право власності на майно, яке належало колгоспному двору. При цьому, відповідачка не претендує на частку у даному домогосподарстві. Відтак, вказаний вище житловий будинок належав ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, до якого входить 1/3 частка вказаного вище житлового будинку. Позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, вступивши в управління спадковим майном, тому розмір часток змінились наступним чином: 2/3 - ОСОБА_2 та 1/3 - ОСОБА_3 . Звернувшись до нотаріуса, позивачка ОСОБА_2 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Крім цього, позивачі також не мають можливості у позасудовому порядку зареєструвати право власності на належні їм по 1/3 частці в домоволодінні, як члену колишнього колгоспного двору, оскільки відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку.

З урахуванням викладеного позивачі просять суд:

- визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. За клопотанням представника позивачів, адвоката Оринник Н.С. у строк до 23 грудня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Якщо така справа заводилась, то надати суду її завірену копію.

10 січня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи після смерті після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивачів, адвокат Оринник Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард (росія). Вона не брала участі своєю трудовою діяльністю та особистими коштами у діяльності колгоспного двору, не є співвласником даного будинковолодіння та не претендує на частку в ньому.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, що вони є сусідами позивачів, оскільки проживають у с. Цвітова Чортківського району Тернопільської області. Свідки також знають відповідачку ОСОБА_1 , дівоче прізвище якої Регула. Свідки підтвердили, що відповідачка в період часу з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала разом із батьками та братом у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідачки, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19 липня 1988 року відділом запису актів громадянського стану Бучацького районною радою народних депутатів Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрував шлюб 26 квітня 1958 року із ОСОБА_8 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

У шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 27 грудня 1970 року Ріпинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 19 січня 2024 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Після реєстрації 05 серпня 1992 року шлюбу із ОСОБА_11 ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , видане 05 серпня 1992 року Переволоцькою сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області.

За даними погосподарської книги Ріпинецької сільської ради за 1986-1989 роки, членами домогосподарства за особистим рахунком № НОМЕР_5 , який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За даними погосподарської книги Ріпинецької сільської ради за 1991-1995 роки, членами домогосподарства, який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внуки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За даними довідки № 34 від 14 жовтня 2024 року, виданої виконкомом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_5 з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард (згідно записів у по господарських книгах за 1986-1995 роки). За місцем реєстрації не брала участі працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 16 лютого 1995 року Ріпинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Згідно довідки № 72 від 12 серпня 2024 року, виданої Цвітівським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично вступила в управління спадковим майном ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Цвітова, вона користувалася та обробляла земельні частки, користувалася та підтримувала належний стан житлового будинку ОСОБА_4 .

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79677492, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. 10 січня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з інформації відділу державної реєстрації Бучацької міської ради Тернопільської області № 01-4/47 від 21 листопада 2024 року, подані заявником документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, оскільки з питань державної реєстрації речового права, права спільної часткової власності, по 1/3 частки, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , звертаються громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а пред`явлений документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку видано на ім`я гр. ОСОБА_4 , що є підставою для відмови в державній реєстрації прав відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності із архівного витягу архівного відділу №2 Чортківської РВА Тернопільської області із протоколу чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Ріпинецької сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 31 грудня 1993 року (рішення б/н від 31.12.1993) ОСОБА_4 передано у приватну власність та у користування земельні ділянки у розмірі 0,41 га, з них: під будівлю - 0,05; під ріллею - 0,21; передано в користування - 0,15.

Як слідує з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 17 січня 2024 року, виготовленого Комунальним підприємством «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , споруджений у 1960 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа основи (забудови) 77,54 кв.м., веранди літ. «а», погрібу під частиною будівлі літ. «пдА», сараю літ. «Б».

За даними довідки № 13 від 17 січня 2024 року, виданої КП «Бучацьке РБТІ», нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в комунальному підприємстві не зареєстровано.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. № 132/01-16 від 28 жовтня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_4 , нотаріус не має можливості видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тому для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР.

Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Згідно з вимогами ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15.

За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: голова ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_2 , та син ОСОБА_3 .

Дочка ОСОБА_15 втратила право на частку в майні колгоспного двору, так як з серпня 1986 року по вересень 1991 року не проживала за місцем реєстрації, а фактично проживала у м. Саліхард. За місцем реєстрації не брала участі працею і коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору (у відповідності до довідки № 34 від 14 жовтня 2024 року, виданої виконкомом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області).

Вказані обставини визнала та підтвердила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 , а також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .

Виходячи з рівності часток усіх членів двору, вказаний вище житловий будинок належав кожному із них ( ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) у рівних частках, а саме по 1/3 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79677492 від 10 січня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., інформація стосовно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі відсутня.

Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом майна покійного ОСОБА_4 , яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину, є дружина ОСОБА_2 (у відповідності довідки № 72 від 12 серпня 2024 року, виданої Цвітівським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області).

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину у спірному житловому будинку позивачка ОСОБА_2 не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. №132/01-16 від 28 жовтня 2024 року.

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивачки ОСОБА_2 , як спадкоємця майна померлого члена колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, членами якого були, зокрема і позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останнім у відповідності до вимог ст. 120 ЦК УРСР належать по 1/3 частці вказаного житлового будинку, яку вони не втратили, однак позбавлені можливості реалізувати свої права на реєстрацію права власності, у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок, документів на підтвердження права власності на земельну ділянку під ним, та документу, що підтверджує присвоєння йому адреси.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що порушені права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користування, володіння та розпорядження своїм нерухомим майном підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ними права власності по 1/3 частині житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за членами колишнього колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу за адресою: з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу за адресою: з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л. І. Созанська