УХВАЛА

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 501/2592/17

провадження № 61-1054ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Ярослава Євгеновича на рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 08 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 05 листопада 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання порушеним права фізичної особи як споживача банківських послуг, визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» (далі - АТ «МР банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом до

ОСОБА_1 , в якому просило суд: стягнути заборгованість станом

на 07 листопада 2017 року за кредитом у сумі 64 467,32 грн, за процентами в сумі 69 417,72 грн, пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом у сумі 127 387,14 грн, пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 74 712,45 грн, а всього заборгованість у загальній сумі 335 984,90 грн.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до АТ «Сбербанк», в якому просила суд:

- визнати порушеними її права як фізичної особи споживача фінансових послуг банку при укладенні кредитного договору №164#7 від 20 вересня 2013 року;

- визнати на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України недійсним Кредитний договір № 164#7 від 20 вересня 2013 року, укладений між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 вересня 2020 року позов ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором № 164#7 від 27 вересня 2013 року в розмірі 294 894,48 грн,

з яких:

- 64 467,32 грн - заборгованості за кредитом;

- 55 315,50 грн - процентів за користування кредитом;

- 103 921,32 грн - пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом;

- 71 190,34 грн - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» судовий збір у розмірі 5 039,78 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Сбербанк» про визнання порушеним права фізичної особи як споживача банківських послуг банку, визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу АТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «МР банк», задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 вересня 2020 року

в частині позовних вимог АТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «МР банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором змінено.

Позовні вимоги АТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «МР банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МР банк» (до правонаступництва АТ «Сбербанк») за кредитним договором № 164#7 від 27 вересня 2013 року заборгованість станом на 15 березня 2017 року:

за кредитом у сумі 64 467,32 грн,

за процентами в сумі 57 258,47 грн,

пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 32 233,66 грн,

пеню за прострочення повернення процентів у сумі 28 629,24 грн,

всього в загальній сумі 182 588,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МР банк» витрати на сплату за подання позовної заяви в сумі 2 738,62 грн.

23 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шиєнков Я. Є. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року (надійшла до суду 23 січня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, закрити провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я. Є. залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги; надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір; надати докази направлення касаційної скарги всім учасникам справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Відповідно до повідомлення з системи «Електронний суд» копія ухвали Верховного Суду від 24 січня 2025 року доставлена до електронного кабінету адвоката

Шиєнкова Я. Є. у підсистемі «Електронний суд» 27 січня 2025 року.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частинами п`ятою, восьмою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі, процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 15.16 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Про початок функціонування ЄСІТС у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Так, у газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку та вказано, про зміну порядку вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5, 15.6, 15.14, 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу XIІI «Перехідні положення» ЦПК України.

Зазначені дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення) та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

Вищезгадані підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 16 Положення процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися

в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26 Положення).

Альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими процесуальними документами, сформованими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником,

є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».

Надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.

Законом України від 19 жовтня 2023 року № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», який набрав чинності 04 листопада 2023 року, внесено зміни до ЦПК України,

а саме абзац перший частини шостої викладено в такій редакції: «6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку».

У змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року

у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) зазначено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до повідомлення з системи «Електронний суд», копія ухвали Верховного Суду від 24 січня 2025 року доставлена до електронного кабінету адвоката

Шиєнкова Я. Є. у підсистемі «Електронний суд» 27 січня 2025 року.

Станом на 10 лютого 2025 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 24 січня 2025 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я. Є. підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Ярослава Євгеновича на рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 08 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць