Справа № 946/9439/24
Провадження № 2/946/1900/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

22.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 8000 (вісім тисяч) грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.11.2024 до закінчення нею навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, мотивуючи тим, що 02.11.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, який розірвано 18.09.2024 року за рішенням суду. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на ІІ курсі Медичного університету, Софія, на факультеті громадського здоров`я «Проф. д-р Цікомір Воденічаров» за спеціальністю медична сестра, проживає у гуртожитку учбового закладу та за проживання за рахунок позивачки сплачується близько 2000 грн щомісячно. Також сплачується проїзний квиток для користування громадським транспортом, вартість якого становить близько 800 грн на місяць. Позивач самостійно несе додаткові витрати у вигляді витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , а саме їжу, одяг, взуття, канцелярію, розвиток, дозвілля тощо. Донька на період навчання потребує матеріальної допомоги, яка надається виключно позивачем самостійно. Між позивачем та відповідачем не досягнута угода про сплату аліментів, добровільної матеріальної допомоги відповідач не надає, проте офіційно працює та має постійний щомісячний дохід, отже має можливість належним чином утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Позивачка офіційно не працевлаштована, має нестабільний дохід, який не може забезпечити утримання та фінансове забезпечення доньки на належному рівні.

Аргументи учасників справи

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просить справу розглянути у її відсутність.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 16.12.2024 позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглянути у його відсутність.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви від 31.01.2025 позовні вимоги підтримує, наполягає щодо їх задоволення, просить справу розглянути у її відсутність.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10.01.2006 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис 01, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі Медичного університету Софія на факультеті громадського здоров`я «Проф. д-р Цікомір Воденічаров» за спеціальністю медична сестра, проживає у гуртожитку учбового закладу, несе витрати на проживання у гуртожитку, що підтверджено квитанціями (а.с. 8-15).

Позиція суду

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, яка продовжує навчання, позов визнав, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів дитини та інших осіб не порушує, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти на навчання щомісячно у твердій грошовій сумі у заявленому розмірі 8000 грн, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення навчання чи досягнення нею 23 років.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 12,13, 77-81, 141, 258, 263-268, 273, 430 ЦПК України, ст. 182, 185, 191,199, 200 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), щомісячно у твердій грошовій сумі 8000 (вісім тисяч) грн, починаючи з 22 листопада 2024 року до закінчення строку навчання, але не більше ніж досягнення дитиною 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн, зарахувавши його до спеціального до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя: Г.І.Смокіна