У Х В А Л А

23 січня 2025 року м. Київ

Справа № 758/5992/24

Провадження: № 22-ц/824/4307/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши питання про виправлення описки в ухвалах Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: Хара Наталія Станіславівна , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2024 року позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9271 від 19.02.2021 року, який було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. та судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Васюк М. М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як убачається із тексту мотивувальної та резолютивної частини додаткового рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, суд постановив ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, як того передбачають положення ч. 5 ст. 270 ЦПК України, проте, помилково зазначив тип судового рішення «додаткове рішення».

Такої ж помилки припустився й Київський апеляційний суд в ухвалах про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду від 10 грудня 2024 року, при виготовленні тексту яких допустив описку, а саме в абзаці 6 вступних частин ухвал помилково зазначив судове рішення, яке є предметом оскарження «додаткове рішення» замість вірного «ухвала».

У відповідності до частини 1 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Частиною 2 статті 269 ЦПК України передбачено, що питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для виправлення описки в ухвалах Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Виправити допущені у вступних частинах ухвал Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року описки.

В абзацах 6 вступних частин ухвал Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року вважати правильним визначення судового рішення, яке є предметом оскарження «ухвала» замість помилково «додаткове рішення».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова