справа № 642/5967/24
провадження № 2/619/211/25
УХВАЛА

іменем України

06 лютого 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Калиновської Л.В., за участю секретаря судового засідання Булах С.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Антохіної О.С. про передачу за підсудністю справи №642/5967/24 за позовною заявою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Омаров А.А. огли, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024, цивільна справа №642/5967/24 провадження №2/619/2080/24 надійшла в провадження судді Дергачівського районного суду Харківської області Калиновської Л.В.

Ухвалою Дергачівський районний суд Харківської області від 05.11.2024 відкрито провадження по даній цивільній справі; призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.12.2024 клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Антохіної О.С. задоволено; витребувано з ГУ Держгеокадастру України в Харківській області інформацію, а саме в межах якої адміністративно-територіальної одиниці Харківської області на теперішній час перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0100, відповідно до постанови Верховної ради України від 06.09.2012 №5215-IV «Про зміну встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області».

На виконання ухвали суду від 09.12.2024 про витребування інформації на адресу суду надійшла відповідь Головного управління держгеокадастру у Харківській області з якої вбачається, що спірна земельна ділянка входить до нової межі міста Харкова.

Представником відповідача, ОСОБА_2 ОСОБА_3 надано суду заяву, відповідно до якої зазначено, що відповідь Головного управління держгеокадастру у Харківській області не містить визначення до якого саме району м. Харкова відноситься спірна земельна ділянка. Вказав, що існує необхідність повторного направлення на адресу Головного управління держгеокадастру у Харківській області ухвали про витребування інформації стосовно району міста Харкова до якого відноситься спірна земельна ділянка. Просив підготовче засідання призначене на 26.12.2024 провести без участі відповідача та її представників та витребувати у Головного управління держгеокадастру у Харківській області інформацію про те до якого району м. Харкова входить земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0100 площа якої складає 0,44 га.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26.12.2024 клопотання представника відповідача, ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено; витребувано з ГУ Держгеокадастру України в Харківській області інформацію, про те до якого району м. Харкова входить земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0100 площа якої складає 0,44 га.

14.01.2025 на адресу суду з ГУ Держгеокадастру України в Харківській області на виконання вказаної вище ухвали надійшла відповідь від 13.01.2025 9-20-14-42/вих-25.

06.02.2025 прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Антохіна О.С. звернулася до суду з клопотанням про передачу за підсудністю справи №642/5967/24, у зв`язку з надходженням із ГУ Держгкокадастру у Харківській області відповіді про розташування спірної земельної ділянки, яка є предметом позову, на території Ленінського району м. Харкова.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися.

Оскільки в підготовче судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши подане клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Антохіної О.С., матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена статтею 28 ЦПК України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

За наведеного, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, а також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦПК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить усунути перешкоди Харківській обласній військовій (державній) адміністрації () у користуванні і розпорядженні землями державної власності лісового фонду шляхом: визнання незаконним та скасування розпорядження першого заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту громадянці ОСОБА_1 » від 17.02.2012 №96, щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0,5000 га ріллі із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Малоданилівської селищної ради, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність; визнання незаконним та скасувати розпорядження першого заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту гр. ОСОБА_1 » від 12.06.2012 №443, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 вказану земельну ділянку, загальною площею 0,4400 га, (кадастровий номер :12:000:0100); визнання недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт серії ЯМ №382699, зареєстрований 02.07.2012 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0100, загальною площею 0,4400 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Малоданилівської селищної ради Харківського (колишнього Дергачівського) району Харківської області (на теперішній час земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0100, площею 0,4400 га у м. Харкові); визнання недійсним договору №716 від 13.08.2017 купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0100, площею 0,4400 га, розташованої за межами населеного пункту на території Малоданилівської селищної ради Харківського (колишнього Дергачівського) району Харківської області (на теперішній час земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0100, площею 0,4400 га, у м. Харкові), укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); - скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0100 площею 0,4400 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 220) із закриттям розділу 220 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0100 площею 0,4400 га в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням всіх речових прав щодо неї та їх обтяжень; зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0100, площею 0,4400 га, що знаходиться на території м. Харкова, у власність держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації.

Так, спірним майном є земельна ділянка за кадастровим №:12:000:0100 площею 0.44 га.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.01.2025 №9-20-14-42/вих-25 вбачається, що земельна ділянка №:12:000:0100 входить до адміністративних меж міста Харкова, а саме Холодногірського району.

Крім того, при зверненні з даною позовною заявою до Ленінського районного суду м. Харкова серед додатків до позовної заяви долучено відповідь з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.02.2024 №10-20-14-1010/0/19-24, зі змісту якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0100, відповідно до постанови Верховної ради України від 06.09.2012 №5215-IV «Про зміну встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області» увійшла до нової межі міста Харкова.

Таким чином, судом встановлено, що даний спір виник з приводу нерухомого майна, тому такий необхідно розглядати за місцезнаходженням такого майна, що відноситься до юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Також, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки земельна ділянка за кадастровим №:12:000:0100 площею 0.2888 га, входить до адміністративних меж міста Харкова, а саме Холодногірського району, то компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Ленінський районний суд м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Суд акцентує увагу на тому, що дана ухвала не є відступом від дотримання принципу недопустимості спорів про підсудність, а є ухвалою, яка визначає встановлений законом суд, гарантування розгляду справи яким, є основою практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») щодо належної юрисдикції судових органів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Антохіної О.С. підлягає задоволенню та матеріали цивільної справи №642/5967/24 слід передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 257-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області Антохіної О.С. - задовольнити.

Цивільну справу №642/5967/24 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. В. Калиновська