Справа № 308/9008/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2024 року у складі судді Хамник М.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив :

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що 02 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №50. У шлюбі у подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що з відповідачем мають різні погляди на життя, відсутність порозуміння, шлюб має лише формальний характер. Подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим.

Також зазначає, що дитина сторін проживає з матір`ю та батьком. Відповідач офіційно працює, проте неохоче надає кошти на утримання сина, та цієї суми недостатньо для забезпечення дитини.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.07.2024 позивач ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської 02 червня 2018 року області, про що зроблено відповідний актовий запис за №50, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.08.2018 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2024 року заявлений позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №50, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 24 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині позовної вимоги про стягнення аліментів відмовити, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача аліменти на утримання сина, оскільки з моменту народження сина і по теперішній час не припиняє утримувати останнього, постійно приймає участь у його вихованні та догляді. Апелянт звертає увагу на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено і сторонами не заперечується, що дитина сторін проживає з обома батьками у одній квартирі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апелянт (відповідач) ОСОБА_1 , її представник адвокат Дрюченко О.С. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 , її представник адвокат Кравченко В.В., заперечили апеляційну скаргу, просять її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів. В іншій частині рішення суду не оскаржено та не переглядається судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 02 червня 2018 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 .

Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились.

Дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 в одній квартирі, однак, подружжя спільного господарства не веде.

У свою чергу позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Згідно довідки Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Закарпатській області від 17.09.2024 року № 09/05 вбачається, що загальна сума нарахованого доходу відповідача ОСОБА_1 за 6 (шість) місяців за період грудень 2023 року по травень 2024 року включно становить 109398,95 грн., з яких отриманого доходу 88 066,07 грн.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2024 року становить 2 563 гривні. Такий же прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Так, метою звернення позивачки до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів слугувало саме встановлення систематичної та регулярної щомісячної сплати відповідачем аліментів на утримання дитини для забезпечення потреб дитини.

Апелянт є молодою працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, офіційно працевлаштований і має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення своєї дитини.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів та визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції врахував інтереси дитини та вищезазначені вимоги закону.

Визначений розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача аліменти на утримання сина з посиланням на утримання дитини добровільно не беруться до уваги, оскільки добровільне волевиявлення відповідача щодо надання матеріальної допомоги у певному розмірі на утримання дитини не спростовують право позивача на утримання аліментів та не гарантують систематичного виконання відповідачем у майбутньому даного обов`язку по утриманню дитини.

В суді апеляційної інстанції позивач суду не заперечила, що відповідач надає певні кошти на утримання дитини, але на свій власний розсуд, проте кошти на утримання дитини повинні надаватися регулярно, і в конкретно визначеній сумі, для можливості належного забезпечення дитини та її фізичного та духовного розвитку.

Колегія суддів вважає, що за вищенаведених фактичних обставин справи, та відносин, які склалися та існують між сторонами, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини щомісячно у частці від всіх його видів заробітку (доходу) сприятиме визначеності для позивача (матері дитини) щодо конкретної суми, яку повинен відповідач сплачувати на утримання дитини, передбачуваності витрат на утримання дитини і найкращому забезпеченню прав та інтересів дитини.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2025 року.

Головуючий :

Судді: