Номер провадження: 22-ц/813/1133/25
Справа № 505/2729/23
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, визнання права власності та стягнення грошової компенсації вартості майна,

встановив:

У провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває вказана вище справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, визнання права власності та стягнення грошової компенсації вартості майна.

Звернувшись у липні 2023 року із вказаним вище позовом ОСОБА_2 також подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне рухоме та нерухоме майно.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт, заборонено відчуження, та заборонено здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо розпорядження рухомим майном та майновими правами стосовно такого майна:

1) автомобілі вантажні та легкові, автопричепи, які юридично оформлені на ім`я відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме:

- напівпричіп самоскид SCHMITZ SGF S3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2018 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, VIN-код: НОМЕР_5 ;

- напівпричіп самоскид SCHMITZ SKI 24 SL 10.5, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2014 року випуску, VIN-код: НОМЕР_7 ;

- напівпричіп самоскид TISVOL S-3-NA, реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2015 року випуску, VIN-код: НОМЕР_9 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_10 , 2014 року випуску, VIN-код: НОМЕР_11 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGS 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_12 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_13 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_14 , 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_15 ;

- напівпричіп самоскид MEGA LIGHT, реєстраційний номер НОМЕР_16 , 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_17 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_18 , 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_19 ;

- причіп контейнеровоз SCHMITZ AFW 18, реєстраційний номер НОМЕР_20 , 2008 року випуску;

- причіп контейнеровоз KRONE AZ, реєстраційний номер НОМЕР_21 , 2009 року випуску;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_22 , 2014 року випуску, VIN-код: НОМЕР_23 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_24 , 2015 року випуску, VIN-код: НОМЕР_25 ;

- причіп контейнеровоз KOGEL AWE 18, реєстраційний номер НОМЕР_26 , 2007 року випуску;

- напівпричіп самоскид SCHWARZMUELLER SPA-3E-100, реєстраційний номер НОМЕР_27 , 2005 року випуску, VIN-код: НОМЕР_28 ;

- причіп контейнеровоз KRONE AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_29 , 2006 року випуску;

- причіп контейнеровоз SCHWARZMULLER PA-2E, реєстраційний номер НОМЕР_30 , 2003 року випуску;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_31 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_32 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_33 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_34 ;

- причіп контейнеровоз KRONE AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_35 , 2006 року випуску;

- вантажний сідловий тягач MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_36 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_37 ;

- причіп контейнеровоз KOGEL AW 18, реєстраційний номер НОМЕР_38 , 2010 року випуску;

- причіп контейнеровоз KOGEL AW 18, реєстраційний номер НОМЕР_39 , 2007 року випуску;

- легковий VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_40 , 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_41 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGS 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_42 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_43 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGА 26.413, реєстраційний номер НОМЕР_44 , 2004 року випуску, VIN-код: НОМЕР_45 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGS 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_46 , 2008 року випуску, VIN-код: НОМЕР_47 ;

- напівпричіп самоскид MEGA LIGHT, реєстраційний номер НОМЕР_48 , 2016 року випуску, VIN-код: НОМЕР_49 ;

- причіп контейнеровоз SCHWARZMULLER PA 2 ATL, реєстраційний номер НОМЕР_50 , 2004 року випуску;

- легковий універсал BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_51 , 2022 року випуску, VIN-код: НОМЕР_52 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGX 26.460, реєстраційний номер НОМЕР_53 , 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_54 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGX 26.460, реєстраційний номер НОМЕР_55 , 2016 року випуску;

- напівпричіп, самоскид TISVOL S-3-NA, реєстраційний номер НОМЕР_56 , 2014 року випуску, VIN-код: НОМЕР_57 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_58 , 2015 року випуску;

- причіп, платформа SCHMITZ AWF 18, реєстраційний номер НОМЕР_59 , 2001 року випуску;

- вантажний контейнеровоз MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_60 , 2015 року випуску;

- напівпричіп, самоскид MEGA MNL, реєстраційний номер НОМЕР_61 , 2016 року випуску, VIN-код: НОМЕР_62 ;

- напівпричіп, самоскид TECNOKAR T3-P, реєстраційний номер НОМЕР_63 , 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_64 ;

- вантажний контейнеровоз MAN TGА 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_65 , 2012 року випуску;

- вантажний контейнеровоз MAN TGА 26.430, реєстраційний номер НОМЕР_66 , 2004 року випуску;

- напівпричіп, самоскид BENALU C39, реєстраційний номер НОМЕР_67 , 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_68 ;

- напівпричіп, самоскид TECNOKAR T3-P, реєстраційний номер НОМЕР_69 , 2013 року випуску, VIN-код: НОМЕР_70 ;

- легковий SKODA OKTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_71 , 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_72 ;

- вантажний бортовий КАМАЗ, 5320, реєстраційний номер НОМЕР_73 ;

- причіп бортовий ГКБ, 8350, реєстраційний номер НОМЕР_74 ;

- вантажний сідловий тягач КАМАЗ, 5410, реєстраційний номер НОМЕР_75 .

2) майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та два парковочних місця АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

3) грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (, Україна 01001 м. Київ, вул. Госпітальна-12Г, Електронна адреса: ; Електронна адреса в системі «Електронний суд» ), які відкриті на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року змінено, виключено з резолютивної частини ухвали посилання на накладення арешту на рухоме майно. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2024 року роз`яснено, що скасування арешту рухомого майна, про яке зазначено у резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, стосується виключно автомобілів вантажних та легкових, автопричепів, які юридично оформлені на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову, у якій просив застосувати зустрічне забезпечення позову у цій справі, а саме зобов`язати ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Котовського міськрайонного суду Одеської області грошові кошти в розмірі не менше ніж 4 783 521, 92 грн.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що вжиті ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року та скасовані постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту автомобілів вантажних та легкових, автопричепів, які юридично оформлених на його ім`я завдало йому збитків, оскільки він був обмежений у володінні та користуванні цим майном, та арешт цих транспортних засобів став перешкодою у здійсненні ним підприємницької діяльності. Через арешт автотранспорту була нівельована можливість виконання низки важливих договорів, в тому числі і міжнародні перевезення, при цьому були завдані йому збитки у вигляді упущеної вигоди та удар по репутації, погіршення якої, за посиланням заявника може призвести до збитків та упущеної вигоди. Тому стороною відповідача була здійснена оцінка збитків за період липень-жовтень 2023 року включно, розмір мінімально завданих збитків становить 4 782 521, 92 грн, які він вважає необхідним зобов`язати позивачку внести на депозитний рахунок Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову.

Відмовляючи у вжитті зустрічних заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України відсутні, інші підстави відповідачем не доведені, при цьому ОСОБА_2 у своєму позові просить поділити спільне майно подружжя, отже вона також несе ризик збитків, які може зазнати це майно, перебуваючи під арештом, а тому не логічно стягувати з неї ще й суму зустрічного забезпечення можливих збитків з приводу цього ж майна. В даному випадку може бути порушена паритетність сторін, оскільки відповідач користується спірним майном, а інша сторона не тільки позбавлена цього права, а ще й повинна нести тягар його утримання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, якими обґрунтовано заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову та порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення поданої ним заяви, що призвело до помилкового висновку суду про відмову в задоволенні його заяви з підстав наведених в оскаржуваній ухвалі, просить скасувати ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги поданої ним заяви.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції проігноровано докази та доводи, які підтверджують підстави обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпеченні у відповідності до ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволені заяви про зустрічне забезпечення суд першої інстанції порушив принцип рівності сторін, оскільки припущення позивачки визнав достатніми для забезпечення позову, а завдані та ймовірні збитки відповідача проігнорував, в зв`язку з чим відмовив у застосуванні заходів зустрічного забезпечення.

Вжиті заходи забезпечення позову мають безпосередній, негативний та тривалий вплив на здійснення відповідачем ОСОБА_1 підприємницької діяльності, що підтверджується відповідними доказами, а тому вважає, що застосування зустрічного забезпечення є обґрунтованим.

Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, що позивачка несе рівноцінні (солідарні) ризики збитків щодо всього майна подружжя, оскільки на даному етапі вирішення судом спору не встановлені частки сторін. Крім того, ризики позивачки не поширюються на частку відповідача, якою ОСОБА_2 самостійно визнає весь його рухомий вантажний транспорт, застосовані обмеження щодо якого і є причиною основної частини завданих та ймовірних збитків.

Крім того, судом не врахована практика Верховного Суду, зокрема, правові висновки, що викладені у постанові від 25.11.2021 у справі № 22-з/824/784/2021.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат - Покась О.С. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, представник позивачки адвокат - Чирка О.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, з підстав їх необґрунтованості, яку просила залишити без задоволення, посилаючись на законність оскаржуваної ухвали суду про відмову в задоволенні вказаної вище заяви відповідача.

Згодом представник позивачки будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи до судового засідання не з`явилася , що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам, виходячи з такого.

Так, з матеріалів справи убачається, що між сторонами виник спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, та накладено арешт на рухоме і нерухоме спірне майно, за наведеним вище переліком, заборонено його відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дії щодо розпорядження цим спірним майном.

За статтею 149 ЦПК України забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року змінено, виключено з її резолютивної частини посилання на накладення арешту на рухоме майно. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2024 року роз`яснено, що скасування арешту рухомого майна, про яке зазначено у резолютивній частині постанови Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, стосується виключно автомобілів вантажних та легкових, автопричепів, які юридично оформлені на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

Разом з цим, за частинами першої-п`ятої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Зазначена норма ЦПК узгоджуються зі змістом Принципу 8 Принципів попередніх і забезпечувальних заходів в міжнародному цивільному процесі, прийнятих Асоціацією міжнародного права у 1996 році: суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті відмови у позові. При вирішенні питання про гарантії суд повинен враховувати можливості позивача відповісти на вимогу про відшкодування збитків.

Отже, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Цей інститут має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) зазначено, що відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення спрямоване насамперед на захист інтересів відповідача. Фактично це є збереженням status-quo між сторонами до ухвалення остаточного рішення суду.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із цим.

Оцінка співмірності здійснюється, крім іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник, вартості майна, на яке накладається арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення вказується розмір останнього або інші дії, які повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення, а також строк його надання, котрий не може перевищувати 10-ти днів з дня постановлення ухвали.

Оскільки вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, то при вирішенні питання про їх застосування суд повинен оцінити необхідність зустрічного забезпечення та з`ясувати спроможність позивача компенсувати відповідачу у майбутньому можливі збитки, пов`язані із забезпеченням позову.

Оцінюючи характер спірних правовідносин та необхідність зустрічного забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне реалізувати власні дискреційні повноваження та право суду щодо застосування зустрічного забезпечення у цій справі.

Незважаючи на те, що позивачка має зареєстроване місце проживання, водночас нею не надано суду відомості щодо власного майнового стану, а тому залишається недоведеною можливість компенсації у майбутньому ймовірних збитків відповідачу.

Отже, не встановлено обставин щодо фінансової можливості ОСОБА_2 у майбутньому відшкодувати збитки понесені відповідачем внаслідок застосованих судом заходів забезпечення її позову.

При цьому колегія суддів враховує, що належне ОСОБА_2 на праві власності майно є предметом спору у цій справі, а тому останньою недоведена можливість компенсації збитків за рахунок такого майна.

Разом з цим, заходи забезпечення позову ОСОБА_2 застосовано до рухомого майна, ( автотранспортних засобів) яке використовується ОСОБА_1 у його підприємницькій діяльності, що не заперечується позивачкою.

Так, пунктом 53 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, передбачено, що транспортні засоби, на які згідно із законом встановлено тимчасову заборону на зняття з обліку (крім транспортних засобів, придбаних у розстрочку та зареєстрованих відповідно до пункту 25 цього Порядку), до поїздок за кордон не допускаються.

Колегія суддів зауважує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не звернув уваги на надані відповідачем докази, на підтвердження факту негативного впливу та перешкоди у здійсненні ним підприємницької діяльності, зокрема міжнародний договір з ТОВ «КОМ-КОРД» () №11/07 від 11.07.2023 на перевезення з с. Жеребкове, Одеська обл. до м. Константа (Румунія).

Посилання представника позивачки під час апеляційного перегляду справи стосовно ненадання скаржником суду відмови Держприкордонної служби у перетині кордону вантажному автотранспорту, який використовується у підприємницькій діяльності ОСОБА_1 не спростовують факт невиконання договірних зобов`язань між останнім та ТОВ «КОМ-КОРД» (), і понесення відповідачем збитків, через неможливість виконання умов цього договору, у зв`язку з накладеним на це майно арешту судовим рішенням.

Отже, забезпечення судом вказаного позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на спірне рухоме майно, зокрема автотранспортні засоби стало перешкодою для здійснення міжнародних перевезень, на які у відповідача є ліцензія, і такий вид забезпечення позову порушував права останнього на здійснення ним підприємницької діяльності, що встановлено судовим рішенням Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, яким, зокрема виключено з резолютивної частини вказаної вище ухвали суду першої інстанції від 12 липня 2023 року посилання на накладення арешту на рухоме майно ( автотранспортні засоби).

Колегія суддів звертає увагу, що категорія «збитки» визначається матеріальним правом, зокрема Цивільним кодексом України. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала через знищення або пошкодження майна, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

З огляду на те, що підставою для застосування зустрічного забезпечення є наявність ймовірних збитків, то у суду відсутній обов`язок щодо детального розрахунку вже понесених збитків, проте їх наявність є беззаперечною та такою, що дає змогу визначити розмір заходів зустрічного забезпечення у співмірності до майна, до якого було застосовано заходи забезпечення ( автотранспортних засобів), з урахуванням того, що це рухоме майно використовується відповідачем саме для здійснення підприємницької діяльності.

Оцінюючи необхідність зустрічного забезпечення позову, колегією суддів враховано, що на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, спірне рухоме майно, а саме автотранспортні засоби, не обтяжено арештом, який тривав з 12 липня 2023 по 08 листопада 2023 року, водночас у цей період часу відповідачем понесено збитки, через неможливість, здійснювати підприємницьку діяльність, а зустрічне забезпечення в даному конкретному випадку має бути гарантією відшкодування відповідачу цих збитків.

При цьому, позивачкою ОСОБА_2 , зокрема пред`явлено вимоги щодо отримання нею грошових коштів в якості компенсації половини вартості спірного рухомого майна, а не його частину в натурі, що свідчить про справедливе забезпечення рівності сторін шляхом зобов`язання позивачки внести грошові кошти в якості зустрічного забезпечення, так як вони як компенсація збитків (упущена вигода) ОСОБА_1 можуть бути використані ним (у разі задоволення позову на користь ОСОБА_2 ) для виплати позивачці компенсації вартості спірного майна.

Таким чином, з метою забезпечення "балансу та рівності сторін" , існуючого status quo між сторонами до вирішення судом цієї справи по суті спору, ураховуючи фактичні обставини та докази надані скаржником на підтвердження його доводів, колегія суддів вважає є підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення у цій справі.

З огляду на ціну позову ОСОБА_2 , застосовані судом заходи забезпечення позову та строк їх тривалості по відношенню до майна, ( автотранспортних засобів) яке використовується відповідачем для здійснення підприємницькій діяльності, потенційний розмір завданих та ймовірних збитків, колегія суддів вважає, що справедливим розміром грошових коштів, в рахунок зустрічного забезпечення позову щодо арешту рухомого майна (автотранспортних засобів) є 1 000 000,00 грн, які має бути внесено ОСОБА_2 на депозитний рахунок Котовського міськрайонного суду Одеської області протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили цієї постанови.

Доводам викладеним стороною позивачки ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів не надає оцінки, оскільки такий представником позивачки адвокатом - Чирка О.О. подано 26 червня 2024 року поза межами строку для його подання відповідно до ухвали Одеського від 25 березня 2024 року про відкриття провадження у справі, копію якої 27 березня 2024 року було доставлено до електронного кабінету останньої, і без подання клопотання про поновлення такого строку та надання доказів поважних причин його пропуску, а тому цей відзив відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Також колегія суддів не враховує подані представниками сторін під час апеляційного перегляду справи додаткові пояснення по справі, оскільки такі не є заявами по суті справи (ч.2 ст. 174 ЦПК України).

З огляду на наведене вище, висновок суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі є помилковим.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а оскаржуване судове рішення потрібно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити вимоги вказаної заяви відповідача.

Керуючись ст.ст.315, 367,374,376,382-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову задовольнити частково та в рахунок зустрічного забезпечення позову щодо арешту рухомого майна (автотранспортних засобів) зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_76 ) внести на депозитний рахунок Котовського міськрайонного суду Одеської області (Рахунок отримувача: UA0005435, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО): 820172) грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон ) гривень в строк протягом 10 календарних днів з дня ухвалення цього судового рішення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова