Березівський районний суд Одеської області
11.02.2025
Справа № 494/2393/24
Провадження № 2/494/105/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 14 грудня 1991 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 14.12.1991 року зроблено відповідний актовий запис №19. Від спільного проживання сторони мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповідачем позивачка проживала до 2009 року. Сім`я розпалась з того приводу, що ОСОБА_2 покохав іншу жінку, він зібрав свої речі та пішов проживати до неї. Саме з 2009 року сторони спільне господарство не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають будь-яких фінансових взаємовідносин та не спілкуються. Кожен живе своїм життям. Сім`я існує лише формально.

ОСОБА_2 не бажає надати згоду на розірвання шлюбу. З даного питання ОСОБА_1 зверталась до відповідача, до органу РАЦС, пропонувала ОСОБА_2 подати відповідну заяву, але він не бажає. Поновлювати шлюбні стосунки з ним у позивачки наміру не має. Подальше перебування у шлюбних відносинах не принесе користі ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 і буде суперечить її інтересам.

Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються більш 15 років і за цей час вони могли б, при бажанні, примиритись.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Також, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 21.01.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 11.02.2025 року о 16:30 год.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У судовому засіданні встановлено наступне.

14 грудня 1991 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №19. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Від спільного проживання сторони мають повнолітніх дітей.

Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, повага та різні погляди на подружнє життя, сімейні обов`язки та ведення спільного господарства. З 2009 року сторони спільне господарство не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків, будь-яких фінансових взаємовідносин та не спілкуються. Кожен живе своїм життям. Сім`я існує лише формально.

Як вбачається з матеріалів справи, з питання розірвання шлюбу 20.12.2024 року ОСОБА_1 зверталася до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, так як для подання заяви про розірвання шлюбу потрібна присутність другого з подружжя. Однак, ОСОБА_2 не бажає надати згоду на розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Так як у прохальній частині позовної заяви позивачка просить при розірванні шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 », суд дійшов висновку, що в порядку ст.113 СК України, позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При поданні позовної заяви позивачкою, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14 грудня 1991 року виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №19.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українки, громадянки України,зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 25.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українка, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Панчишин А.Ю.