справа № 274/9532/24
провадження № 2/0274/2224/24
Рішення

Іменем України

07.02.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Кеш ту гоу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в :

Представник позивача Пархомчук С.В., звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь "ФК Кеш ту гоу" заборгованість за кредитним договором №24732 від 18.03.2021 у розмірі 25000,00 грн .

Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2021 між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24732 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. ТОВ «ФК «Авіра груп» надало відповідачу фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн; дата надання кредиту: 18.03.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAН; стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912,5 % річних. Факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 22.10.2024, відповідно до якого 18.03.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що є доказом видачі кредитних коштів.

17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» було укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра груп» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 22.07.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 25 000 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 21000,00 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.12.2024 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 33 - 34).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2021 між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 24732, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с.19-21).

Згідно умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Авіра груп» надало відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн; строк кредитування - 30 днів, тобто до 16.04.2021, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами; стандартна процентна ставка 2,5% на добу або 912,5% річних. Згідно п.1.4 договору, кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, а саме: № НОМЕР_2 .

Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Платежі онлайн» за №112/10 від 22.10.2024, відповідно до якого було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн за реквізитами платіжної картки № № НОМЕР_1 , що є доказом видачі кредитних коштів (а.с.28).

17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» було укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра груп» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.15-18).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №24732 (а.с.13).

Випискою з особового рахунку за кредитним договором №24732 встановлено, що станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 25000,00 грн, яка складається з наступного: 4000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 21000,00 грн прострочена заборгованість за відсотками (а.с.12).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України " Про електронну комерцію".

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію").

Згідно із ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як встановлено судом, між сторонами по справі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №24732 від 18.03.2021 року, згідно з яким сума кредиту становить 4000 грн.

Також згідно з п.1.2 зазначеного договору, строк кредиту становить 30 днів, процентна ставка становить 2,5 % на добу.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим договором.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача відсотки, які були нараховані поза межами погодженого сторонами договору позики строку кредитування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 4000,00 грн сума позики, та 3000,00 грн нараховані відсотки за 30 днів - період кредитування, що разом становить 7000,00 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно вимог частини 4 цієї ж статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500 гривень представником позивача були надані копії договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, довіреності від 30.12.2024, Акту про отримання правової допомоги від 06.01.2025, платіжної інструкції №3 4109 від 06.01.2025.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи категорію та складність цивільної справи, що розглядається, яка відноситься до малозначних, а також те, що розмір витрат на правничу допомогу є рівнозначним ціні цього позову, а також зважаючи на те, що заявлена сума витрат в розмірі 10500 гривень за надані адвокатом послуги, фактично включає у себе складання позовної заяви, подання її до суду, й, виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд вважає, що заявлена сума витрат є завищеною та не відповідає критерію розумності.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 15.04.2021 (справа № 160/6899/20) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З огляду на зазначене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню частково, в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» пропорційно до задоволених вимог у розмірі 678,30 грн.

Керуючись ст.12-13,76-81,89,247,258,263-265,274-275, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Кеш ту гоу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш ту гоу» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Кирилівська, 82, офіс 7) заборгованість за кредитним договором № 24732 від 18.03.2021 року у розмірі 7000,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн. та заборгованості за відсотками - 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш ту гоу» витрати по сплаті судового збору у розмірі 678,30 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2025

Суддя : Т.М. Вдовиченко