Провадження № 2-о/734/33/25 Справа № 734/569/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 лютого 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,

із участю заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до заінтересованої особи - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

із заявою про видачу обмежувального припису у Козелецький районний суд Чернігівської області звернулися ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до заінтересованої особи - ОСОБА_3 . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що, починаючи з 2014 року життя заявників ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є нестерпним. ОСОБА_3 почав систематично проявляти стосовно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 безпідставну агресію, бити, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися нецензурною лайкою. ОСОБА_3 вживає алкогольні напої та наркотичні речовини, веде аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , але проживає за вказаною адресою, та вчиняє домашнє насилля у приватному будинку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 . Починаючи з 2024 року, сварки між заявниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та заінтересованою особою ОСОБА_3 , прояви домашнього насилля були систематичними, проте не всі зафіксовані у встановленому законодавством порядку. Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку заінтересованої особи ОСОБА_3 - близько 19.30 години 07 вересня 2024 року за адресою у АДРЕСА_2 , виник конфлікт між заявниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та заінтересованою особою ОСОБА_3 , в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою, ображав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , спричиняв фізичний біль. Внаслідок чого щодо ОСОБА_3 складені протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, терміновий заборонний припис стосовно кривдника та винесено заборону на вхід і перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на дві доби з 20.00 години 07 вересня 2024 року до 20.00 години 09 вересня 2024 року. Близько 22.00 години 14 січня 2025 року у АДРЕСА_2 виник конфлікт між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою, ображав ОСОБА_1 , спричинив їй психологічне насильство. Внаслідок чого щодо ОСОБА_3 складені протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, терміновий заборонний припис стосовно кривдника та винесено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 на три доби з 22.30 години 14 січня 2025 року до 22.30 години 17 січня 2025 року. О 21.00 годині 15 січня 2025 року ОСОБА_3 за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 вчинив щодо свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, ображав нецензурною лайкою. Внаслідок чого щодо ОСОБА_3 складені протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, терміновий заборонний припис стосовно кривдника та винесено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 на шість діб із 23.00 години 15 січня 2025 року до 23.00 години 21 січня 2025 року. Заінтересована особа ОСОБА_3 продовжує систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , - систематично залякує, погрожує підпалом житлового будинку, викрав грошові заощадження, вчиняє фізичне побиття та погрожує, принижує ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Заявники ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заявили вимогу про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою у АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування і телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Заявниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримані. Заінтересована особа ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні встановлено, що заявники ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживають у АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстровані за адресою у АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 - у АДРЕСА_3 . 07 вересня 2024 року, 15 січня 2025 року і 24 січня 2025 року уповноваженими особами ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_3 . Зі змісту довідок №№ 11/36 і 11/37, що видані 07 лютого 2025 року Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 , яка є його матір`ю, у АДРЕСА_2 , а зареєстрований у АДРЕСА_3 (будинок придатний для проживання). Заявник ОСОБА_2 пояснив, що йому належить спадкове майно - житловий будинок у АДРЕСА_3 , що придатний для проживання, і де зареєстрований ОСОБА_3 .

За постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170.00 гривень у дохід держави (обставини справи: близько 18.00 години 07 вересня 2024 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 вчинив щодо ОСОБА_1 , яка є його матір`ю, домашнє насильство.

За постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 і ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190.00 гривень у дохід держави (обставини справи: о 20.00 годині 14 січня 2025 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 повторно протягом року вчинив щодо ОСОБА_1 , яка є його матір`ю, домашнє насильство; о 20.00 годині 14 січня 2025 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 повторно протягом року вчинив щодо ОСОБА_2 , який є його батьком, домашнє насильство; о 21.00 годині 15 січня 2025 року ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 повторно протягом року вчинив щодо ОСОБА_2 , який є його батьком, домашнє насильство; о 20.40 годині 15 січня 2025 року ОСОБА_3 , стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, перебуваючи у АДРЕСА_2 , не виконав його у частині заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, - ОСОБА_2 ).

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1)подружжя; 2)колишнє подружжя; 3)наречені; 4)мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5)особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6)особи, які мають спільну дитину (дітей); 7)батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8)дід (баба) та онук (онука); 9)прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10)вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11)рідні брати і сестри; 12)інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13)діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14)опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15)прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 вказаного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28 квітня 2020 року, винесеній за результатами розгляду справи № 754/11171/19. Верховний Суд у постанові від 14 січня 2020 року, винесеній у справі № 754/6995/19, зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зроблено висновок про те, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП і КК України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію, і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, із огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до преамбули Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» його мета полягає у запобіганні та протидії домашньому насильству. При цьому, важливою є і встановлена послідовність двох зазначених завдань. Обмежувальний припис визначений у цьому законі як один із інструментів досягнення відповідних завдань. Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису.

Тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані з протиправною поведінкою такої особи.

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Вислухавши позиції заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , дослідивши надані докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що заява ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до заінтересованої особи - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Заявники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дослідженими у судовому засіданні доказами довели про те, що відносно них вчинялося домашнє насильство заінтересованою особою - ОСОБА_3 , який є їх сином. Права та законні інтереси заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявники є постраждалими від домашнього насильства, а їх кривдником є заінтересована особа. На підставі досліджених доказів, які підтверджують факт застосування психологічного насильства, та свідчать, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, і такі ризики є реальними.

У відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи вид насильства (психологічне та фізичне) і ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до заінтересованої особи - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , та визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав:

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою у АДРЕСА_2 ;

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування і телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців, починаючи з 11 лютого 2025 року.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести за рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня із дня ухвалення рішення суду повідомити Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області за місцем проживання (перебування) заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 для взяття особи, щодо якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області за місцем проживання (перебування) заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів із дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя