справа № 208/1784/25
№ провадження 2-з/208/77/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцова А.С., розглянувши заяву адвоката Васильцової Ольги Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

07 лютого 2025 року представник позивача адвокат Васильцова О.М., яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову.

Згідно з вищевказаною заявою заявник просить застосувати захід забезпечення позову, а саме: зупинити виконавче провадження ВП №68584450 відкрите постановою від 09.02.2022р. приватного виконавця виконавчого округу міста Дніпропетровської області з виконання виконавчого напису № 1983 виданого 14.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на АТ «Перший український міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 30 622,46 грн.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Розгляд заяви проведено в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Суддя, оцінивши підставність доводів представника позивача, враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Отже, інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 1983, яким звернуто стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який є боржником за Договором № 802 від 06.07.2020 року, укладеним з АТ «Перший український міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, заборгованості в розмірі 30 622,46 грн.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду; право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

07 лютого 2025 року на розгляд суду пред`явлено позов про визнання виконавчого напису нотаріуса № 1983 виданого 14.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню. Мотивуючи такі вимоги, позивач зазначив, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, ще не підлягає виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Представник позивача вважає доцільним забезпечити позов про оскарження виконавчого напису нотаріуса шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП № 68584450. Оскільки подано позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який може бути задоволено, що у подальшому ускладнить повернення стягненого за виконавчим документом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Тобто, законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, у разі ухвалення судом по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 1983 виданого 14.01.2022 року таким, що не підлягає виконанню - виконавче провадження ВП № 68584450 підлягатиме закінченню.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З урахуванням вищевикладеного, наявного спору між сторонами, обсягу позовних вимог, вимоги співмірності виду забезпечення позову із предметом позову, з огляду, що на примусове виконання оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, в рамках якого приватним виконавцем можуть бути проведені утримання із доходів (заробітної плати) останнього, - суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України суд не вбачає.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву адвоката Васильцової Ольги Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, пред`явленого до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -задовольнити.

Зупинити виконавче провадження ВП №68584450 відкрите постановою від 09.02.2022р. приватного виконавця виконавчого округу міста Дніпропетровської області з виконання виконавчого напису № 1983 виданого 14.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на АТ «Перший український міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 30 622,46 грн.

З дотриманням ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову направити ОСОБА_1 та на адресу приватного виконавця Сидорук Лесі Вікторівни для негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Відповідно до ч. 11 ст. 153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Кузнєцова