Справа № 694/1567/24
Провадження № 2/698/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 15000,00 гривень заборгованості за кредитним договором № 1601524 від 26.06.2021 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 26.06.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про споживчий кредит № 1601524, за умовами якого ТОВ «ВЕЛЛФІН» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 5000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

25.07.2021 року між ТОВ "ВЕЛЛФІН" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору про споживчий кредит № 1601524 від 26.06.2021 року, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділі "Предмет Договору" згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору та в п. 1.3 договору у розділі "Термін дії договору", згідно якого строк дії договору становить 60 днів, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 1310,00 грн., які вона повинна була сплатити у строк до 25.07.2021 року. Пунктом 1.3 договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Відповідно до п.1.4 договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 293/06 від 19.06.2024 року ТОВ "платежі онлайн", яке надає ТОВ "ВЕЛЛІФІН" технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19.06.2024 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 15000,00 гривень, яка складається із заборгованості по основному боргу в сумі 5000,00 гривень та заборгованості по процентах в сумі 10000,00 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «ВЕЛЛФІН». Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 11.12.2024 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлений належним чином, відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходили у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання відповідач не з`явився, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом .

Судом встановлено, що між ТОВ "ВЕЛЛФІН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1601524 від 26.06.2021 року. Сума кредиту 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 25.07.2021 року між ТОВ "ВЕЛЛФІН" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1601524 від 26.06.2021 року, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділі "Предмет Договору" згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору та в п. 1.3 договору у розділі "Термін дії договору", згідно якого строк дії договору становить 60 днів, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 1310,00 грн., які вона повинна була сплатити у строк до 25.07.2021 року. Пунктом 1.3 договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Відповідно до інформаційної довідки, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 293/06 від 19.06.2024 року ТОВ "платежі онлайн", яке надає ТОВ "ВЕЛЛІФІН" технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1601524 від 26.0.2021 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за цим договором складає 15000,00 грн, з яких: 5000,00 грн. основний борг, 10000,00 грн. заборгованість по відсоткам.

Стороною позивача до позовної заяви додано копії документів, які складають укладений з відповідачем кредитний договір № 1601524 від 26.06.2021 року та підписані відповідачем електронним підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи його особисте підписання відповідачем ОСОБА_1 , були достеменно відомі останньому. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «ВЕЛЛФІН» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідачка свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала. Існування у відповідачки заборгованості перед позивачем за тілом кредиту 5000,00 грн. та 10000,00 грн. за процентами підтверджується дослідженими судом доказами.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідачка взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконувала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 15000,00 гривень, яка підлягає стягненню в користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача. Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» ( 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, код за ) заборгованість за кредитним договором № 1601524 від 26.06.2021 року в загальній сумі 15000 (пятнадцять тисяч) гривень. Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» ( 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, код за ) 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко