Справа №516/276/24
Провадження №2/516/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі головуючого судді Под`ячевої І.Д. при секретарі Прущак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Теплодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 із вимогою про стягнення боргу за договором позики від 05 червня 2022 року у загальному розмірі 27150 дол. США..

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на початку червня 2022 року відповідач звернувся до ОСОБА_3 з проханням запозичити 15000 дол. США на два місяці під 3 % на місяць. Оскільки ОСОБА_2 представник добре знав, останній звернувся до ОСОБА_1 із пропозицією надати у борг кошти у розмірі 15000 дол. США відповідачу, ОСОБА_1 погодився. 05 червня 2022 року за дорученням ОСОБА_1 представником було передано кошти в сумі 15000 дол. США ОСОБА_2 , про що він склав відповідну розписку. Протягом двох років представник неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути позику, однак зобов`язання відповідач не виконує та кошти не повертає.

Представник відповідача звернувся до суду із відзивом на позов, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає, оскільки кошти в борг у ОСОБА_1 не брав. Так, розписка, яка надана як доказ до матеріалів справи не відповідає вимогам, встановленим Цивільним кодексом України до односторонніх правочинів, оскільки не містить: повне ім`я та по батькові особи, яка склала розписку; особа яка надала кошти вказана на російській мові « ОСОБА_1 », тоді як позивачем по справі є ОСОБА_1 ; в розписці вказана сума позики в розмірі «п`ятнадцять», однак не зрозуміло чому в позовній заяві це зазначено саме як 15 000 доларів США, оскільки в самій розписці валюта не конкретизована. Представник відповідача, крім іншого зазначає, що символ валюти зазначений в розписці використовується для ідентифікації валюти «долар», при цьому кількість відповідних валют є дуже значною - згідно з даними Міністерства фінансів України - 23 одиниці, та всі вони позначені вказаним знаком. Крім валют, які мають назву «долар», вказаним знаком також позначається валюта «песо» - таких валют рахується 7 одиниць. Таким чином, в розписці, яка надана позивачем на підтвердження надання позики нібито-то в сумі 15 000 доларів США, прописана сума «п`ятнадцять», а в якості валюти вказаний знак, що використовується для позначення 35 валют згідно з даними Міністерства фінансів України, а тому неможливо встановити позику в якій саме валюті надано відповідачу. Також представником відповідача зазначено, що нарахування відсотків, про які зазначено в розписці, а саме 3 % на місяць, позивачем проведено за весь термін позики, тоді як у вказаній розписці чітко вказано, що позика надається під 3 % в місяць на 2 місяці. Тобто розпискою обумовлено, що відсотки в розміри 3 % нараховуються за один місяць у загальний термін 2 місяці. Тобто сторони не обумовили нарахування відсотків за користування позикою за третій та інші місяці користування нею.

Крім того, представником відповідача зазначено, що 05 червня 2022 року відповідач разом з ОСОБА_3 у себе вдома після вживання алкоголю, в якості жарту уклали розписку, в якій відповідач зазначив, що винний ОСОБА_3 15 мексиканських песо, 3-мя купюрами по 5 песо під нарахування 3-х відсотків на місяць на вказану суму протягом 2-х місяців. Строк повернення такої незвичної позики не обумовлювали, а усно домовились про повернення коштів до кінця 2024 року.

Представник позивача звернувся до суду із відповіддю на відзив, в якій зазначив, що 05 червня 2022 року представник на прохання відповідача передав йому позику 15 000 доларів США купюрами по 100 доларів в місті Одеса. Жодних мексиканських песо відповідачу не надавав та не позичав. Стосовно використаного в розписці символу «$» пояснив, що топографічний символ відноситься до валюти долар США, оскільки зазначення іншої валюти супроводжується додатковими символами для позначення приналежності валюти тієї чи іншої каїни, як наприклад «МЕХ $» - мексиканський песо. Аналогічного висновку дійшли суди у справі №209/1948/20 в рішенні Дніпрове районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.12.2020, в постанові Дніпровського апеляційного суду від 14.04.2021р. (додаток 1). Та у справі №559/2462/20 в постанові Рівненського апеляційного суду від 11.08.2022 року. Окремо слід зазначити, що міжнародні фінансові інституції, наприклад популярні онлайн-системи міжнародних грошових переказів використовують саме такі символи як «МЕХ$», або «М$» для визначення валюти - мексиканський песо, а символ без додаткових літер для визначення валюти - Долар США. З урахуванням наведеного, а також звичаїв ділового обороту, які свідчать, переважній більшості у договірних відносинах використовується саме долар США, а тому вірним є висновок про те, що предметом боргової розписки у цій справі є долар США, саме у такій валюті надавалася позика.

В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що відповідач стверджує, що в розписці, яка є підставою позову по цій справі немає жодного посилання на те що відповідач взяв позику в сумі 15 000 доларів США.

Також, на думку відповідача не є абсурдним ствердження щодо мексиканських песо, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 впродовж тривалого проміжку часу, що налічує більше 10 років, між вказаними особами дружні стосунки, внаслідок яких вони систематично відпочивали разом та вживали спиртні напої. Під час одного з таких відпочинків та вживання національного алкогольного напою республіки Мексика - текіли, й виникла ідея про мексиканські песо. Заради жарту ОСОБА_2 й написав відповідну розписку, а ОСОБА_3 передав йому 15 мексиканських песо, як нібито оплату за порцію текіли. Слід вказати, що вказані 15 мексиканських песо ОСОБА_3 передавались ОСОБА_2 в присутності дружини останнього.

В подальшому через погіршення особистих відносин між ними, ОСОБА_3 вирішив використати вказану розписку в якості помсти ОСОБА_2 , для вимагання з нього суми коштів, яку він від ОСОБА_3 не отримував. З цього приводу ОСОБА_2 готується звернення до органів Національної поліції України щодо вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Враховуючи вказане, позивачем не надано жодного доказу щодо отримання відповідачем позики в сумі 15 000 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача та позивач на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити на підставі наданих до суду доказів та окремо зазначили, що ОСОБА_1 через ОСОБА_3 передав кошти для ОСОБА_2 в борг, після чого ОСОБА_3 передав позивачу розписку яка зберігається у нього, а відповідач намагається уникнути законної вимоги щодо виконання зобов`язання з повернення наданих в борг коштів.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні наполягали, на тому що ОСОБА_2 не отримував в борг кошти від ОСОБА_1 та не мав такого наміру, а 05 червня 2022 року написав розписку як жарт, а тому будь-яких зобов`язальних відносин між ним та позивачем не виникла.

Суд заслухавши позивача та відповідача, а також їх представників, розглянувши матеріали справи приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Так, судом встановлено, що 05 червня 2022 року ОСОБА_2 написано розписку, в якій він зазначив, що «получил займ от ОСОБА_1 15 тыс. $ (пятнадцать) под три процента в месяц на два месяца».

01 липня 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 направив ОСОБА_2 заяву-вимогу про повернення позики та сплату відсотків, цінним листом. Вимога направлена за місцем реєстрації особи АДРЕСА_1 .

Спірні правовідносини регулюються ст. 1046, 1047, 1048 та 1049 ЦК України.

Так, відповідно до названих статей Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач та його представник стверджують, що ОСОБА_1 через ОСОБА_3 05 червня 2022 року дав ОСОБА_2 позику у розмірі 15000 дол. США і саме про це йдеться в розписці наданій до суду.

Відповідач та його представник стверджують, що дійсно ОСОБА_2 складав 05 червня 2022 року розписку, однак це було жартом і в розписці йдеться про 15 мексиканських песо, які ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_3 (твердження відповідача викладене у відзиві на позов), і, крім того ОСОБА_3 під час спільного розпивання текіли вдома у ОСОБА_2 передав останньому 15 мексиканських песо, як нібито оплату за порцію текіли (твердження відповідача викладене в запереченнях на відповідь на відзив).

При цьому відповідач стверджував, що під час передачі мексиканських песо ОСОБА_3 була присутня дружина відповідача ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 знає тривалий час та до останнього часу вони були в дружніх стосунках. Оскільки вони були друзями ОСОБА_3 досить часто був в них вдома та разом із чоловіком вживав спиртні напої. Щодо передачі мексиканських песо ОСОБА_3 її чоловіку ОСОБА_2 пояснити нічого не може, оскільки свідком такої передачі не була. Також і не була свідком передачі коштів ОСОБА_3 її чоловіку ОСОБА_2 05 червня 2022 року у розмірі 15000 дол. США в якості позики.

Так, Верховний Суд неодноразово виснував в своїх рішеннях, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт власноручного написання розписки, яка надана до суду позивачем в якості доказу наявності боргових зобов`язань.

Відповідач заперечував отримання від позивача саме 15000 дол. США.

Так, в розписці дослівно зазначено «получил займ от ОСОБА_1 15 тыс. $ (пятнадцать)».

Відповідно до інформації з відкритих джерел та правил скорочення в українській та російській мові слово «тисяча» або «тысяча» мають скорочення «тис.» та відповідно «тыс.». За таких даних фраза «15 тыс.» в діловому обороті та звичайному спілкуванні означає скорочення щодо числівника 15000.

Щодо позначки $, то дійсно, символ «$» використовується для позначення не тільки долара США, а й валют інших країн, в тому числі Мексики. У той же час, слід відзначити, що позначення «$», як позначення валюти, відмінної від валюти долару США, завжди супроводжується додатковими символами для позначення приналежності валюти до тієї чи іншої країни, як наприклад «М$ - песо Мексики, «C$» - долар Канади, та ін.

З урахуванням наведеного, а також звичаїв ділового обороту, які свідчать, що у переважній більшості у договірних відносинах в Україні використовується саме долар США, суд приходить до висновку, що 05 червня 2022 року ОСОБА_2 під час написання розписки підтвердив отримання саме 15000 дол. США в борг від ОСОБА_1 ..

При цьому судом приймається до уваги, що протягом розгляду справи відповідач змінював свої пояснення щодо отримання від ОСОБА_3 мексиканських песо в борг, або як жартівливу плату за текілу, тобто твердження відповідача змінювались та жодними доказами не підтверджувались.

Також суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо фактичного існування правовідносин між відповідачем та ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , якого відповідач не знає, оскільки відповідно до розписки зазначено, що відповідач отримав кошти в борг від ОСОБА_1 та в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що кошти надавав саме він, а ОСОБА_3 лише їх передавав ОСОБА_2 та передавав розписку в якості підтвердження наявності боргових зобов`язань. Оригінал розписки зберігається у позивача та саме він є кредитором у спірних правовідносинах.

Так, розписка, яка надана до суду в якості доказу існування боргу, містить всі суттєві умови договору позики, а саме дані боржника та кредитора, суму боргу, строк на який надано кошти в борг та дату отримання коштів боржником.

З урахуванням всього вищевикладеного суд приходить до висновку, що надана до суду розписка підтверджує отримання ОСОБА_2 в борг 15000 дол. США від ОСОБА_1 строком на 2 місяці під 3 % в місяць.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача щодо якості написання розписки ОСОБА_2 , який підтвердив, що написав її власноруч, як на підставу відмови у позові, з огляду на те, що помилки в розписці « ОСОБА_6 » або « ОСОБА_7 » та написання її російською мовою, а також наявність скорочень, не можуть бути підставою для неповернення боргу позикодавцю та невиконання взятого на себе зобов`язання.

Борг не повернуто, а тому зобов`язання не виконано.

Одночасно позивачем в позовній заяві ставиться питання щодо стягнення з відповідача відсотків за весь час прострочення боргу, тобто за період з 05 червня 2022 року по 05 вересня 2024 року.

Однак, як встановлено судом та не заперечується сторонами строк повернення боргу був обумовлений через два місяці, тобто 05 серпня 2022 року.

В судовому засіданні як позивач, який зазначив що отримання прибутку від 15000 дол. США на рівні 900 дол. США за два місяці вважав привабливим, так і відповідач зазначив, що «мексиканські песо» надавались в борг на два місяця під 3 % на місяць.

За таких даних, строк дії договору сплив 05 серпня 2022 року та позивач у зв`язку з цим має право, відповідно до ст. 1048 ЦК України, на отримання процентів від відповідача за два місяці із розрахунку 3 % на місяць, тобто 900 дол. США.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як позивач так і відповідач посилались серед іншого на покази свідка ОСОБА_5 , щодо передачі коштів, однак в справах про укладання договору позики, покази свідків є недопустимими доказами та не повинні прийматись судом як доказ.

Також судом не приймається до уваги наданий представником позивача Звіт поліграфічного дослідження, згідно якого дослідження проходив саме представник ОСОБА_3 , оскільки такий доказ не є належним та не стосується предмета доказування.

З урахуванням наведено вище, судом враховано, що позивач та його представник довели належними та допустимими доказами укладання 05 червня 2022 року договору позики між позивачем та відповідачем шляхом написання розписки, а відповідач та його представник не спростували належними та допустимими доказами наявність боргового зобов`язання у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 ..

За таких даних, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 15000 дол. США та процентів у розмірі 900 дол. США.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за договором позики від 05 червня 2022 року у загальному розмірі 15900 дол. США, з яких 15000 дол. США сума позики, 900 дол. США відсотки за користування грошовими коштами.

В іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под`ячева

Повний текст виготовлено та підписано 12.02.2025 року.