Провадження № 8/761/12/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

представника заявника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и в :

У червні 2024р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник/відповідач) про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. за нововиявленими обставинами у справі №761/26492/19.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р., яка набрала законної сили, було затверджено мирову угоду між сторонами, укладену 20 січня 2020р.

Щодо обставини, яка є підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, яка стала відома відповідачу 10 травня 2024р., останнім зазначено, що відповідач під час підписання мирової угоди від 20 січня 2020р., був позбавлений здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, тобто його волевиявлення не було вільним та не відповідало його внутрішньої волі. Це пояснюється тим, що ОСОБА_1 з 31 січня 2019р. по 10 травня 2024р. перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня «Психіатрія» з діагнозом «Органічний афективний розлад (біполярний розлад інтоксикаційно-травматичного генезу), маніоформний синдром. Згідно довідки цієї лікарні, ОСОБА_1 звертався за допомогою в такі дати: 08 лютого 2019р., 01 березня 2019р., 07 травня 2019р., 13 вересня 2019р., 17 грудня 2019р., 14 січня 2020р., 04 лютого 2020р. та 18 січня 2021р. Також, відповідно до Довідки №1/2 відповідач лікувався в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Клініка Кадирова» в наступні дати: 02 лютого 2019р., 16 лютого 2019р., 04 січня 2020р., 27 липня 2020р. На переконання сторони відповідача, часте звернення за допомогою до лікарів, свідчить про інтенсивний перебіг хвороби, а також, як вбачається із вищезгаданих довідок, останній звертався за допомогою до лікарів у тому числі в той період, коли відбулось підписання мирової угоди. З огляду на викладене, на думку заявника, вищевказані обставини є нововиявленими та правовою підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2024р. заяву прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

У жовтні 2024р. на адресу суду позивачем подано заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до яких позивач вважає, що відповідачем не наведено жодних обставин, із наявністю яких закон пов`язує необхідність перегляду ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. за нововиявленим обставинами та її скасування.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача) підтримав подану заяву з наведених в ній підстав, просив переглянути ухвалу Шевченківского районного суду м. Києва від 28 січня 2020р., та скасувати.

Позивач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що правові підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з Прав Людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р., яка набрала законної сили, було затверджено мирову угоду між сторонами, укладену 20 січня 2020р.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012р. №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених

Згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019р. у справі № 822/862/15, від 10 липня 2020р. у справі №823/1440/17, від 26 грудня 2022р. у справі № 460/801/20.

За змістом п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду справі № 9901/819/18від 14 квітня 2021р. не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Обґрунтовуючи доводи заяви відповідач зазначив, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є те, що відповідач під час підписання мирової угоди від 20 січня 2020р., був позбавлений здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, тобто його волевиявлення не було вільним та не відповідало його внутрішньої волі.

Такі доводи заявника суд вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути визнані нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Так, на підтвердження вказаних доводів, відповідачем подано до суду ряд довідок, у яких зафіксовані непоодинокі звернення останнього за допомогою до лікарів у тому числі в той період, коли відбулось підписання мирової угоди, однак, на переконання суду, зазначені довідки не можуть беззаперечно свідчити про те, що в момент укладення мирової угоди відповідач був позбавлений здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, зважаючи на те, що у зазначені у довідках дні, відповідачу надавались лише консультації лікарів, після чого останній амбулаторно приймав вдома медикаменти. При цьому, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт тривалого стаціонарного лікування відповідача у психіатричних закладах у зазначені періоди, що б свідчило про інтенсивний перебіг хвороби, стороною відповідача протягом розгляду вказаної заяви суду не надано. При цьому судом враховано, що медичним закладом відповідачу пропонувалося стаціонарне лікування, на що останній відмовився (довідка Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 28 лютого 2024р.).

Крім цього, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами спростовують і послідовні періодичні дії відповідача у період з 2019р. по 2023р., які полягали у добровільному погашенні боргу відповідачем, а сам факт підписання мирової угоди, яка не визнана в установленому законодавством порядку недійсною, та яка укладена за письмової згоди дружини відповідача, на переконання суду свідчать лише про фактичне визнання боргових зобов`язань сторони відповідача перед позивачем.

Інших обставин, які можуть вважатися нововиявленими та бути підставою для перегляду такого судового рішення, заявником у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не наведено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави, викладені заявником у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та роз`яснень Пленуму Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012р. №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», а тому, у задоволенні заяви відповідача про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р., яка набрала законної сили, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р. за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 07 лютого 2025р.

Суддя: