Справа №442/149/25
Провадження №2/442/371/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом адвоката Федоренко Ольги Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Федоренко О.П. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та Дрогобицької міської ради, в якій просила визнати право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження позовних вимог вказала, що до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 та разом із нею також були зареєстровані: ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Відповідачка ОСОБА_2 , також є донькою ОСОБА_3 , проте на день смерті матері проживала окремо. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) 1,96 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Дрогобицького ТГ (Рихтицької сільської ради), у зв`язку з чим позивачка звернулась до державного нотаріуса Кушнір О. в усній формі щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в чому їй було відмовлено листом державного нотаріуса №540/02-14 від 19.08.2024, оскільки нею не подано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника адвоката Федоренко Ольги Петрівни надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Просила позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин суд визнав причини неявки неповажними та ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що померлій ОСОБА_3 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PH №572715, виданий на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 20.11.2007 №474, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.11.2007 за №215. Земельна частка (пай) склала 1,96 умовних кадастрових гектарів. Позивача є донькою померлої та єдиною спадкоємицею, що виявила бажання спадкувати.

До дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 та разом із нею також були зареєстровані: ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №32/09-11-09 виданою 13.05.2024 Старостою с. Рихтичі, Хатки Дрогобицької міської ради Ченчак Володимиром.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 09 травня 2024 року Виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Відповідачка ОСОБА_2 , також є донькою ОСОБА_3 , проте на день смерті матері проживала окремо. Інші спадкоємці відсутні.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) 1,96 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Дрогобицького ТГ (Рихтицької сільської ради), у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Кушнір О. в усній формі щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в чому їй було відмовлено листом державного нотаріуса №540/02-14 від 19.08.2024, оскільки нею не подано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно.

З архівного витягу №3.8/20 від 18.08.2022 з додатку до розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації №197 від 08.06.2006 вбачається, що ОСОБА_3 , була включена до списку, громадян, яким надано дозвіл на складання проектів відведення земельних часток (паїв) у приватну власність виділення їх в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і передачу у приватну власність за рахунок належних їм земельних часток (паїв).

Відповідно до відповіді №97-13-0.92-1162/0/293-24 від 14.08.2024, наданої Відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ОСОБА_3 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PH №572715, виданий на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 20.11.2007 №474, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.11.2007 за №215. Земельна частка (пай) склала 1,96 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Дрогобицького ТГ (Рихтицької сільської ради). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) у позивачки відсутній.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 Конституції України) норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року (далі за текстом ЦК 1963).

Так, відповідно до ст.524 ЦК 1963 право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, є спадкування майна, в тому числі за законом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина (чоловік) і батьки померлого (ет.529 ЦК 1963).

Статтею 548 ЦК 1963 визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтею 549 ЦК 1963 спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно ст.3 цього Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Частина 3 ст. 1268 ЦК зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст.328, 392 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України є визнання права.

За змістом п.3.1. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на земельну частку (пай) площею 1,96 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Дрогобицької ТГ (Рихтицької сільської ради), у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.