Березівський районний суд Одеської області
12.02.2025
Справа № 494/2245/24
Провадження № 2/494/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.

при секретарі Станілевич А.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. Так, він проживає у селі Златоустове Березівського району Одеської області, по сусідству з ним проживав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , був людиною похилого віку, проживав сам, родичів та близьких у нього не було. На протязі досить тривалого часу позивач стверджує, що допомагав ОСОБА_3 фізично по догляду за будинком та городом, купував йому продукти, його дружина готувала йому їжу та допомагала йому в побуті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишився будинок за адресою АДРЕСА_1 . Родичів у ОСОБА_3 , не було, його дочка померла, тому він продовжував доглядати за його будинком та прибудинковою територією та, приблизно через півроку, звернувся до старости в селі з питанням подальшої долі будинку та можливості його купити. Староста повідомила позивачу, що влітку 2023 року ОСОБА_3 було складено заповіт, яким він, після своєї смерті, залишив належний йому на праві власності будинок та присадибну ділянку ОСОБА_1 , тобто позивачу.

Позивач наголошує, що почав передивлятися документи, які залишилися у будинку і знайшов копію заповіту від 21.06.2023 року, яким ОСОБА_3 дійсно зробив розпорядження яким заповідав своє майно позивачу. Тоді він одразу звернувся до старости села, де йому роз`яснили, що необхідно звертатися до нотаріуса для прийняття спадщини.

У листопаді 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір Валентини Тимофіївни із заявою про прийняття спадщини. 30 листопада 2024 року він отримав повідомлення (роз`яснення) від нотаріуса, що ним було пропущено шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини, що передбачено статтею 1270 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_1 зазначає, що він та ОСОБА_3 були у дружніх сусідських відносинах та не перебували у родинних відносинах, між ними ніколи не виникало розмов про його майно та складення на його користь заповіту, він ніяким чином не міг знати про те, що ним буде складено заповіт на його ім`я. Тому вважає, що така причина пропуск ним строку на прийняття спадщини, як необізнаність про існування заповіту є поважною.

Враховуючи наведене, просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини відповідно до заповіту складеного ОСОБА_3 21.06.2023 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-13.

Позивач та його представник в судове засідання з`явились, підтримали позовні вимоги та просили такі задовольнити.

Відповідач Березівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, подала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника ради, прийняття остаточного рішення залишила на розсуд суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

При житті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 склав заповіт на випадок його смерті зробив таке розпорядження: що належний йому будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 ; земельну ділянка площею 0,250 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 190143, виданого на підставі рішення сесії Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області від 22 травня 2008 року за №132-V, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0078; земельну ділянку площею 0,0904 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 190139, виданого на підставі рішення сесії Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області від 22 травня 2008 року за №132-V, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №05, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0071 заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт посвідчений 21.06.2023 року ОСОБА_5 , в.о. обов`язків старости сіл Гуляївка, Сахарове, Мар`янівка, Одрадна Балка, Златоустове, Софіївка, Березівської міської ради Одеської області.

У листопаді 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Мухаір Валентини Тимофіївни із заявою про прийняття спадщини. 30 листопада 2024 року він отримав повідомлення (роз`яснення) за №418/01-16 від нотаріуса, що ним було пропущено шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини, що передбачено статтею 1270 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. .

Як зазначає позивач, у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк він не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, і про наявність заповіту позивачу випадково стало відомо від старости села.

Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно дост.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Відповідно дост.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17 виклав правовий висновок, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Оскільки позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, позивачем з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17.

Враховуючи положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості не має, пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 строком на три місяці.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 додатковий строк терміном в три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до заповіту складеного ОСОБА_3 21.06.2023 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-13.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.02.2025 року.

Суддя Панчишин А.Ю.