Справа № 383/1252/24
Номер провадження 2/383/67/25
УХВАЛА

12 лютого 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 383/1252/24 за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , через представника адвоката Яриш Д.Д., звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.10.2024 року прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи та їх представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши зміст позовних вимог, підставу та предмет позову, з метою ефективного виконання завдань цивільного судочинства, суд приходить до висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, виділивши вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в самостійні провадження виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (ч. 6 ст. 188 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2 зазначається, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Між тим, об`єднання кількох позовних вимог в одне провадження недоцільне в тих випадках, коли позовні вимоги виникають з різних правовідносин, і спрямовуються на досягнення різної мети, незважаючи на те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються однією й тією самою галуззю права.

Оскільки від належного вирішення питання про роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ч.6 ст. 188 ЦПК України.

Також суд зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що станом на 12 лютого 2025 року справа по суті не розглядалася.

Зі змісту позову вбачається, що кожен із позивачів бажає у порядку спадкування за законом визнати за собою по 1/2 частці спадкової земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0197, при цьому позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто їх інтереси є спірними між собою, а правовідносини не пов`язані підставою виникнення.

Зваживши на підставу та предмет позову, а також на доводи, які зазначені в позовній заяві, з урахуванням уточнень позову, з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду заявлених вимог, сприяння виконанню завдання цивільного судочинства, і як наслідок, ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, суд приходить до висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог за власною ініціативою у самостійні провадження.

Суд приймає до уваги, що оскільки від належного вирішення питання про роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст. 188 ЦПК України.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування слід роз`єднати в два окремі провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 188 ЦПК України, про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Враховуючи вищенаведене, з метою проведення всіх підготовчих дій, які необхідні для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, вчинення яких можливе лише на стадії підготовчого провадження, суд приходить до висновку про необхідність повернення у даній справі до стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 189, 200, 188, 258-260, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Роз`єднати позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Передати роз`єднані матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої доньки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування до канцелярії Бобринецького районного суду Кіровоградської області для здійснення реєстрації, відповідно до ст.ст14, 33 ЦПК України.

Повернутися до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування до стадії підготовчого провадження 12 березня 2025 року о 9 год 00 хв.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.02.2025 р.

Суддя І. М. Адаменко