Дата документу 06.02.2025
Справа № 501/244/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про визнання незаконними дій, скасування постанов в якій просить:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М. під час примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29.11.2010 року у справі № 2-2225/2010;

- визнати незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16.08.2019 року ВП № 57859977;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2018 року ВП №57859977;

- скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 05.12.2018 року ВП № 57859977 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.11.2019 року ВП № 57859977;

- скасувати постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09.10.2019 року ВП № 57859977.

Обґрунтовуючи скаргу, заявниця зазначила, що 27.12.2019 року ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 57859977 та виявила, що приватний виконавець відкрив провадження стосовно особи, яка не відповідає її особистим даним. У дублікаті виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 25.09.2012 року у справі № 2-2225/2010 боржником зазначена інша особа. Проте виконавець не звернув увагу на розбіжності та незаконно відкрив виконавче провадження.

Заявниця також вказала, що з 2012 року не проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі, однак приватний виконавець продовжував направляти документи на цю адресу. Крім того, вона стверджувала, що звіт про незалежну оцінку майна виконано щодо будинку, розташованого за іншою адресою, та що вартість оцінки майна була суттєво занижена.

У скарзі зазначено, що під час реалізації майна приватний виконавець порушив вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Виконавчий документ неодноразово перебував у різних відділах державної виконавчої служби та повертався стягувачу відповідно до пункту 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявниця вважала, що приватний виконавець знав правильну адресу майна, яке було реалізовано примусово, проте не вжив заходів для усунення недоліків виконавчого листа, неправомірно відкрив виконавче провадження та передав будинок на реалізацію, що змусило її звернутися до суду.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на її подання, мотивуючи це тим, що про виконавче провадження та продаж будинку вона дізналася лише у грудні 2019 року. Також вона зазначила, що з 28.12.2019 по 06.01.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні та продовжила лікування амбулаторно до 20 січня 2020 року.

На підставі викладеного просила скаргу задовольнити, поновити строк для подання скарги, визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М. під час примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29 листопада 2010 року у справі № 2-2225/2010; визнати незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16.08.2019 року ВП № 57859977; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2018 року ВП №57859977; скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 05.12.2028 року ВП та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.11. 2019 року ВП № 57859977; скасувати постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09.10.2019 року жовтня (т.1 а.с.15-16).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 лютого 2020 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги.

Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М. під час примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29 листопада 2010 року у справі № 2-2225/2010.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 грудня 2018 року ВП № 57859977.

Визнано незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16 серпня 2019 року ВП № 57859977.

Скасовано постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09 жовтня 2019 року ВП № 57859977.

Провадження в частині вимог про скасування постанов про стягнення з боржника основної винагороди від 05 грудня 2018 року ВП № 57859977 та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 листопада 2019 року ВП № 57859977 закрито.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 року Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 17.02.2020 року в частині задоволених вимог скарги та постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина постанови Верховного Суду вказує, що суд першої інстанції, поновлюючи строк на подання скарги, не перевірив належним чином, коли саме заявник ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2022 року скаргу ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним дій та скасування постанов, задоволено. Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича під час примусового виконання виконавчого листа виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29 листопада 2010 року у справі 2-2225/2010. Визнано незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16.08.2019 року ВП № 57859977. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2018 року ВП № 57859977. Скасовано постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 0.12.2018 року ВП №57859977. Скасовано постановку про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.11.2019 року ВП № 57859977. Скасовано постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09.10.2019 року ВП №57859977.

Потім, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2023 року визнано строк на оскарження дій приватного виконавця таким, який пропущений ОСОБА_1 , з поважних причин. Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження дій приватного виконавця Притуляка Валерія Михайловича.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.11.2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича задоволено частково. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 09.062023 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина постанови апеляційного суду містить висновок, зокрема, про те, що суд першої інстанції під час розгляду скарги по суті не поновив процесуальний строк на подання скарги на дії приватного виконавця. Таке поновлення відбулось ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09 червня 2023 року, тобто вже після ухвалення судового рішення по суті розгляду скарги. Отже, системний аналіз норм цивільного процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що поновлення процесуального строку судом має передувати відкриттю провадження у справі. Крім того, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 користувалась правовою допомогою адвоката Василець В.В., який зазначав що 26 чи 27 грудня 2019 року подав заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. При цьому судом першої інстанції не перевірено, коли саме адвокат Василець В.В. ознайомився з матеріалами справи.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.11.2023 року Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. задоволено частково. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 25.11.2022 року скасовано, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15.02.2022 року скасовано, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 30.03.3022 року скасовано, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15.11.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З мотивувальної частини постанови апеляційного суду слідує, що вказані судові рішення постановлені судом першої інстанції після відкриття провадження, якому має передувати вирішення питання про поновлення строку на подання скарги.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26.02.2024 року справу прийнято до провадження суддею Пушкарським Д.В.

Скаржник ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте до судового засідання не з`явилася, представника не направила. Водночас, у матеріалах справи містяться докази того, що за її клопотанням з метою реалізації процесуальних прав розгляд скарги неодноразово відкладався у зв`язку з тривалим судовим розглядом (т.5 а.с.41, 50, 100, 168).

Згідно з положеннями статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, особа самостійно визначає обсяг реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків у цивільному судочинстві.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності скаржника.

Приватний виконавець Притуляк В.М. був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 (т.5 а.с.173).

Представник ПАТ АК «Укргазбанк» також був належним чином повідомлений, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні скарги (т.5 а.с.172).

ОСОБА_2 та його представник були повідомлені про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку. У судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги (т.5 а.с.22-35).

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не є перешкодою для її розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки всіх учасників справи до судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії кредитного договору № 228/П від 16.10.2006 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 , банк надав останньому кредит у розмірі 81000,00 доларів США строком з 16.10.2006 року по 16.10.2018 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5% річних. ОСОБА_1 виступила майновим поручителем за договором поруки (т.3 а.с.28-31).

Згідно з договором іпотеки від 16.10.2006 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , предметом іпотеки виступило нерухоме майно житловий будинок (дача), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 (т.3 а.с.22-27).

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29.11.2010 року у справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок (дача) за вказаною адресою вимоги позивача були задоволені (т.3 а.с.32-34).

Згідно з виконавчим листом у справі № 2-2225/2010 від 29.11.2010 року, стягнення звернено на житловий будинок (дачу) ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 228/П від 16.10.2006 року (т.1 а.с.7).

На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 57859977 від 05.12.2018 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було розпочато виконавче провадження (т.1 а.с.8-10).

Відповідно до акта виконаних робіт № 6/40 від 05.08.2019 року та звіту про оцінку майна, замовником якого виступав приватний виконавець Притуляк В.М., а виконавцем ФОП ОСОБА_4 , вартість предмета іпотеки (житлового будинку-дачі) визначено у 414 207,00 грн. (т.3 а.с.65-205)

Постановою у виконавчому провадженні № 57859977 від 09.10.2019 року приватний виконавець Притуляк В.М. ухвалив рішення про реалізацію майна (житлового будинку-дачі), що належав ОСОБА_1 , та постановив зняти всі арешти (т.1 а.с.11).

Відповідно до заявки на реалізацію предмета іпотеки № 3919 від 16.08.2019 року, приватний виконавець Притуляк В.М. звернувся до Одеської філії ДП «СЕТАМ» із метою передачі житлової нерухомості (житлового будинку-дачі) за вказаною адресою для реалізації (т.1 а.с.12-13).

Згідно з актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09.10.2019 року у виконавчому провадженні № 57859977, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 228/П від 16.10.2006 року, предмет іпотеки було реалізовано через систему електронних торгів 23.09.2019 року (т.1 а.с.31-32, 41-42).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 подала клопотання до суду про поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця, пояснюючи це тим, що лише в грудні 2019 року дізналася про виконавче провадження та продаж свого будинку. Вона стверджує, що ознайомилася з матеріалами справи 27.12.2019 року, а з 28.12.2019 року по 20.01.2020 року перебувала на лікуванні (т.1 а.с.15-16).

Адвокат заявниці ОСОБА_5 у своїх поясненнях до Іллічівського міського суду Одеської області від 30.08.2022 року повідомив, що відвідав офіс приватного виконавця 26 або 27 грудня 2019 року, ознайомився з матеріалами справи Водночас він зазначив, що договір представництва був знищений після виконання його умов (т.3 а.с.210-213).

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» (ст.74), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з частинами 3 та 4 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законодавства, чинного на момент вчинення процесуальних дій, розгляду та вирішення справи. При цьому закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує або звужує права учасників судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.449 ЦПК України: скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод; у разі оскарження постанови про відкладення виконавчих дій скарга подається у триденний строк з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Якщо строк для подання скарги було пропущено, він може бути поновлений судом за наявності поважних причин, що повинно бути обґрунтовано у відповідному клопотанні, поданому разом зі скаргою. У разі подання скарги з пропущенням строку без наявності поважних причин та без відповідного клопотання така скарга залишається судом без розгляду.

Приписи ст.450 ЦПК України визначають, що суд, у разі встановлення обґрунтованості скарги, скасовує оскаржувані рішення, визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення або поновити порушене право заявника. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо доводів заявника в частині поновлення строку для подання скарги, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи слідує, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 року Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 17.02.2020 року в частині задоволених вимог скарги та постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина постанови Верховного Суду вказує, що суд першої інстанції, поновлюючи строк на подання скарги, не перевірив належним чином, коли саме заявник ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Потім, постановою Одеського апеляційного суду від 29.11.2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. задоволено частково. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 09.062023 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина постанови апеляційного суду містить висновок, зокрема, про те, що суд першої інстанції під час розгляду скарги по суті не поновив процесуальний строк на подання скарги на дії приватного виконавця. Таке поновлення відбулось ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09 червня 2023 року,

З мотивувальної частини постанови апеляційного суду слідує, що судові рішення постановлені судом першої інстанції після відкриття провадження, якому має передувати вирішення питання про поновлення строку на подання скарги.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 449 ЦПК України:скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод;у разі оскарження постанови про відкладення виконавчих дій скарга подається у триденний строк з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Якщо строк для подання скарги було пропущено, він може бути поновлений судом за наявності поважних причин, що повинно бути обґрунтовано у відповідному клопотанні, поданому разом зі скаргою. У разі подання скарги з пропущенням строку без наявності поважних причин та без відповідного клопотання така скарга залишається судом без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 18.11.2020 року (справи №439/1493/15-ц та №466/948/19) зазначено, що строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені лише за наявності поважних причин, що повинні бути обґрунтовані в клопотанні. Суд має з`ясувати, чи є в кожному конкретному випадку поважні причини для пропуску строку, оскільки закон не визначає вичерпного переліку таких причин. Також суд повинен враховувати практику Європейського суду з прав людини, що гарантує справедливий судовий розгляд.

У пункті 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 подала клопотання до суду про поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця, пояснюючи це тим, що лише в грудні 2019 року дізналася про виконавче провадження та продаж свого будинку. Вона стверджує, що ознайомилася з матеріалами справи 27.12.2019 року, а з 28.12.2019 року по 20.01.2020 року перебувала на лікуванні (т.1 а.с.15-16).

Проте, суд зазначає, що не знаходить підстав для поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця Притуляка В.М. оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних і непереборних труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

ОСОБА_1 стверджує, що дізналася про виконавче провадження та продаж свого будинку лише у грудні 2019 року під час сплати членських внесків у правлінні. Однак це твердження не підтверджується жодними належними доказами.

Заявниця також вказує, що ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження 27 грудня 2019 року, після чого перебувала на стаціонарному лікуванні з 28 грудня 2019 року по 6 січня 2020 року та на амбулаторному лікуванні з 7 по 20 січня 2020 року. Проте сам факт лікування не свідчить про неможливість подання скарги в межах передбаченого десятиденного строку, оскільки відсутні будь-які докази, що стан здоров`я заявниці у цей період об`єктивно унеможливлював звернення до суду чи обмежував її здатність вчинити відповідні процесуальні дії.

Крім того, заявниця дізналася про виконавче провадження ще у грудні 2019 року, проте звернулася за ознайомленням із матеріалами справи лише 27 грудня 2019 року, тобто через значний проміжок часу, протягом якого мала можливість подати скаргу або вжити інших заходів для захисту своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подана протягом десяти днів з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Відсутність поважних причин пропуску цього строку унеможливлює його поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не надано жодних неспростовних доказів, які б свідчили про неможливість своєчасного звернення до суду. Відтак, підстав для поновлення пропущеного строку немає.

Окремо суд звертає увагу, що адвокат заявниці Василець В.В., у своїх поясненнях до Іллічівського міського суду Одеської області від 30.08.2022 року повідомив, що відвідав офіс приватного виконавця 26 або 27 грудня 2019 року, ознайомився з матеріалами справи Водночас він зазначив, що договір представництва був знищений після виконання його умов (т.3 а.с.210-213). Проте, ці пояснення не підтверджуються належними документами, зокрема актом ознайомлення або іншими доказами. Окрім цих пояснень, суд не отримав жодних інших підтверджень щодо факту ознайомлення з матеріалами справи.

Тому наведене твердження є недостатнім для обґрунтування поновлення строку для подання скарги.

Оскільки суд не встановив підстав для поновлення строку на подання скарги, вимоги щодо визнання незаконними дій приватного виконавця, скасування постанов та інших рішень у межах виконавчого провадження ВП № 57859977 не підлягають розгляду. Пропуск строку без поважних причин є самостійною підставою для залишення скарги без розгляду, що унеможливлює оцінку законності дій виконавця по суті.

Керуючись ст.ст.259-260, 447-452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 , - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя