Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5108/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Хемишинець Е.І., представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Нечаєва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_2 , про визнання батьківства,

В С Т А НО В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивач просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у період з вересня 2010 року по січень 2011 року позивач та відповідачка перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах РАЦСу. 01.08.2011 після припинення стосунків з позивачем, відповідачка народила дитину сина ОСОБА_4 і запис про батька проведено в порядку ст. 135 СК України зі слів матері. Про вагітність відповідачки та народження нею дитини позивач не знав. Орієнтовно рік тому позивач зустрів відповідачку, яка гуляла з дитиною та зрозумів, що це його син. Практично з того часу вони з відповідачкою поновили фактичні шлюбні відносини, почали проживати разом, вести спільне господарство. Він налагодив контакт з сином, повністю розуміють один одного. Позивач почав приймати активну участь у вихованні дитини. Назар має певні проблеми зі здоров`ям, тому позивач максимально долучився до його фінансового утримання та вважає це своїм обов`язком.

Відповідачка ОСОБА_3 30.08.2024 подала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у її відсутність. Зазначає, що більше року проживає з позивачем однією сім`єю, ведуть спільне господарство, разом відпочивають, мають взаємне почуття любові та порозуміння. Між її сином та його батько, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_1 склалися хороші відносини. Синові завжди не вистачало батьківської уваги, а зараз вихованням дитини займається його батько - позивач ОСОБА_1 . Дитині відомо про дану справу і син бажає, щоб позивача визнали його батьком. Укласти шлюб з позивачем не мають можливості, оскільки справа про розірвання шлюбу позивача з його колишньою дружиною ОСОБА_5 не розглянута судом.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 - адвокат Нечаєв В.В. 24.09.2024 подав до суду письмові пояснення, згідно яких проти позову заперечують в повному обсязі посилаючись на те, що позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували, що він є батьком сина відповідачки - ОСОБА_4 . У позивача є двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має медичні проблеми зі здоров`ям (аутизм). ОСОБА_7 звертався до Виноградівського районного суду із заявою, в якій просив встановити той факт, що він, за відсутності інших осіб здійснює постійний догляд за фізичною особою, яка потребує постійного стороннього догляду. Цю справу він ініціював задля узаконення своєї відстрочки від мобілізації, однак приховав її від відома ОСОБА_5 (справа №299/8512/23, заявником є ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Виноградівської міської ради). Вказана справа перебуває на стадії апеляційного провадження, де Євгенія просить рішення суду скасувати. Також, ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позов було задоволено і вирішено стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (справа № 299/1934/24). З березня 2023 року позивач та третя особа не проживають разом. І саме за цей час окремого проживання, ОСОБА_1 став проживати з відповідачкою, в якої є свій власний син, який має інвалідність. У разі визнання батьківства, ОСОБА_1 може отримати додаткові правові зобов`язання щодо утримання іншої дитини, що в свою чергу може вплинути на можливість виконання ним своїх обов`язків перед їх спільними дітьми. Задоволення позову про визнання батьківства вплине на майбутні спадкові права дітей. Вважає, що позивач зловживає процесуальними правами. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 30.10.2024 подав до суду письмову заяву, згідно якої заперечує обставини, наведені представником третьої особи в письмових поясненнях. Зазначає, що є працевлаштованим та має передбачене законом бронювання від призову по мобілізації. Вказує, що в грудні 2023 року подав до суду позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (справа № 299/8678/23), однак за клопотанням колишньої дружини їм було надано строк на примирення тривалістю 6 місяців. 09.10.2024 судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу. Вказує, що процесуальними правами не зловживає і вважає, що зловживання процесуальними правами має місце зі сторони третьої особи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд такі задоволити в повному обсязі, додатково пояснив, що судове рішення від 09.10.2024 по справі № 299/8678/23 про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 набрало законної сили.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто у її відсутність за участю її представника адвоката Хемишинець Е.І.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги позивача визнала повністю та просила суд такі задоволити в повному обсязі, посилаючись на те, що її довірителька другий рік проживає разом з позивачем однією сім`єю. Сторони бажали укласти шлюб в органах РАЦСу, але їм було відмовлено через оскарження судового рішення в апеляційній інстанції. Дитина також бажає, щоб позивача визнали його батьком.

Представник третьої особи Виноградівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася. Справу розглянуто у її відсутність за участю її представника адвоката Нечаєв В.В.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Нечаєв В.В. у судовому засіданні проти вимог позивача заперечив у повному обсязі з мотивів, наведених у письмових поясненнях. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що в період з вересня 2010 року по січень 2011 року сторони проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу.

01.08.2011 після припинення стосунків з позивачем, відповідачка народила дитину сина ОСОБА_4 .

Матір`ю ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 09.11.2022, є відповідачка ОСОБА_3 .

Запис про батька дитини, у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, зроблений у Книзі реєстрації народжень, зі слів матері, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із заначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 9 від 22.03.2018.

Більше року як позивач дізнався, що він є біологічним батьком дитини та просить в судовому порядку визнати його батьком сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації.

Права/обов`язки батька та дитини грунтуються на походженні дитини. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Інтерес того, хто є фактичним батьком дитини, у встановленні з нею юридичного зв`язку вважається таким, що охороняється законом, а тому цей інтерес може бути предметом судового захисту. Згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст.8 Конвенції (рішення у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004, «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996).

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно положень ч.І ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Більше року позивач проживає разом з відповідачкою та її сином ОСОБА_9 однією сім`єю.

Назар вважає позивача своїм батьком та заявою, поданою до суду 30.08.2024 ствердив, що ОСОБА_1 проживає разом з ним, допомагає йому у всьому і він радіє, що буде мати рідного батька, тому просить суд задоволити позов.

За таких обставин встановлення батьківства позивача однозначно відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає в порядку позовного провадження.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц).

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 134 Сімейного кодексу України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до статей 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що з вересня 2010 року по січень 2011 року позивач та відповідачка перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу і від цих відносин відповідачка народила дитину.

Відповідачка визнала батьківство позивача відносно сина ОСОБА_9 .

Дитина більше року проживає разом зі своєю матір`ю та позивачем.

Позивач вважає себе біологічним батьком дитини та бажає приймати участь у його житті, спілкуванні, вихованні та утриманні.

Заперечення проти позову третьої особи колишньої дружини позивача ОСОБА_2 , суд відхиляє, як таке, що грунтується на її припущеннях.

Таким чином, з`ясувавши дійсні причини позову про визнання батьківства та взявши до уваги заяву позивача про його батьківство, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28 Цивільного кодексу України, ст.ст. 122, 128- 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, п.п. 1.7., 2.13.1, 2.16.4, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за №55/18793 від 14 січня 2011 року, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 209 від 08.08.2011 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши в графі батько запис ОСОБА_10 на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11.02.2025.

ГоловуючийТ. Ю. Левко