Провадження №2/523/135/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 38 А) про зняття арешту з майна боржника,

Установив

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив зняти арешт з усього майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_2 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна зареєстрованого 12.07.2011 року 13:34:27 за №11375707, реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова В-14 ВП № 24523236 від 12.07.2011 року, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, заявник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, код: 35048879.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 серпня 2024 р. при формуванні витягу щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що 12.07.2011 р. на все належне їй нерухоме майно було накладено обтяження у вигляді арешту за реєстраційним номером №11375707 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-14 ВПР № 24523236 від 12.07.2011 р.

24 вересня 2024 р. ОСОБА_1 вперше звернулась до Начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі із заявою про надання інформації та матеріалів справи щодо вищезазначеного арешту.

14 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 отримала відповідь від Суворовського відділу державної виконавчої служби № 154035, в якій їй було повідомлено, що «вказане провадження було знищено у зв`язку зі закінченням терміну зберігання».

Того ж дня 14 жовтня 2024 р. адвокат Насурлаєва К.Е. від імені позивача звернулась до Начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі із заявою про зняття арешту, на що 23 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 отримала відповідь від Суворовського відділу державної виконавчої служби № 155594 від 15.10.2024 р., в якій було запропоновано звернутись до суду з питань звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи, що ОСОБА_1 невідома інформація про будь-які несплачені нею борги, їй невідомі підстави та обставини внаслідок чого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на частину нерухомого майна, неможливість дізнатись деталі справи у зв`язку зі знищенням даної справи, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 29 листопада 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 20,21).

Представник позивача адвокат Насурлаєва К.Е. надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 24).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив, выдзив на позов не подав та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 23).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вимог ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 16 серпня 2024 р. при формуванні витягу щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що 12.07.2011 р. на все належне їй нерухоме майно було накладено обтяження у вигляді арешту за реєстраційним номером №11375707 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-14 ВПР № 24523236 від 12.07.2011 р. (а.с. 6,7).

24 вересня 2024 р. ОСОБА_1 вперше звернулась до Начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі із заявою про надання інформації та матеріалів справи щодо вищезазначеного арешту. (а.с. 8).

14 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 отримала відповідь від Суворовського відділу державної виконавчої служби № 154035, в якій їй було повідомлено, що «вказане провадження було знищено у зв`язку зі закінченням терміну зберігання». (а.с. 9).

Того ж дня 14 жовтня 2024 р. адвокат Насурлаєва К.Е. від імені позивача звернулась до Начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі із заявою про зняття арешту, на що 23 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 отримала відповідь від Суворовського відділу державної виконавчої служби № 155594 від 15.10.2024 р., в якій було запропоновано звернутись до суду з питань звільнення майна з-під арешту. (а.с. 10,11).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 41 Конституції України, ст.ст.386,381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки накладено арешт на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження, яке знищено та зазначений арешт порушує її законні права, він перешкоджає у реалізації її права власності.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 38 А) про зняття арешту з майна боржника задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме: квартири за адресою АДРЕСА_2 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна зареєстрованого 12.07.2011 року 13:34:27 за №11375707, реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова В-14 ВП № 24523236 від 12.07.2011 року, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, заявник: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, код: 35048879.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя