П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07лютого 2025 року м. Київ

Справа № 758/12718/23

Провадження: № 22-ц/824/4235/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Сечка Сергія Володимировича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж. І.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10.02.2022 року о 18:39 год, у м. Києві, по вул. О. Теліги, 6, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПІІ «ВІП-Рент». Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення №761/7349/22, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «УСГ» за генеральним договором № 28-0199-2700/19-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку від 20.12.2018 року (з додатковою угодою № 3 від 28.12.2019 року та додатком № 1 до договору), у зв`язку з чим ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 98 603 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 30828 від 16.06.2022 року. Також на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204663359, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» в розмірі 81 724,99 грн (сума страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 ). Залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить 16 878 грн 01 коп. (98 603 грн - 81 724,99 грн). На підставі викладеного, просить суд стягнути зі ОСОБА_1 16 878,01 грн страхового відшкодування, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» залишено без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Сечко С. В. в інтересах ПрАТ «СК «УСГ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204663359, а саме: 98 603 грн - 81 724,99 грн = 16 878,01 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилом ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України та ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.02.2022 року у м. Києві, по вул. О. Теліги, 6, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПІІ «ВІП-Рент».

21.02.2022 року був оглянутий автомобіль «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , та складений акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення №761/7349/22 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

20.12.2018 року між ПрАТ «СК «УСГ» та ПІІ «ВІП-Рент» було укладено генеральний договір № 28-0199-2700/19-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку від 20 грудня 2018 року, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику, зокрема автомобілю «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 .

ПІІ «ВІП-Рент» є власником автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 15.06.2022 року вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , становить 98 603 грн.

Відповідно до страхового акту № СТОКА-18403 від 15.06.2022 року розмір страхового відшкодування становить 98 603 грн.

16.06.2022 року ПрАТ «СК «УСГ» виплатило ПІІ «ВІП-Рент» грошові кошти у розмірі 98 603 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 30828.

Відповідно до страхового полісу № 204663359 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Відповідно до платіжного доручення від 20.07.2022 року № 24242 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило ПрАТ «СК «УСГ» грошові кошти у розмірі 81 724, 99 грн.

Судом встановлено, що відповідно до наданих представником позивача платіжних доручень за вищевказаним страховим випадком на користь потерпілої особи було сплачене страхове відшкодування в загальному розмірі 98 603 грн.

З розрахунку суми страхового відшкодування від 15 червня 2022 року, складеного ПрАТ «СК «УСГ», вбачається, що розмір страхового відшкодування розрахований в сумі 98 603 грн, коефіцієнт фізичного зносу не зазначений.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як особа, яка винна в дорожньо-транспортній пригоді, є відповідальним за завдані збитки; до позивача, який виплатив страхове відшкодування своєму страхувальнику, у порядку суброгації переходить право вимоги до відповідача, у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 81 724,99 грн. Водночас, суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 16 878,01 грн, оскільки представником позивача необґрунтовано стягнення страхового відшкодування в цій частині та не надано доказів, які б свідчили про те чи дійсно заявлені до стягнення грошові кошти є різницею, яка складається з фізичного зносу, чи ПрАТ «СК «Альфа Страхування» неправомірно прийняло рішення сплатити зменшену до 81 724,99 грн суму страхового відшкодування.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 10.02.2022 року, сталася з вини відповідача ОСОБА_1 .

Дані обставини, підтверджуються, зокрема, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення № 761/7349/22.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідальність за завдані збитки автомобілю «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , має нести саме відповідач.

З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язані.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

З наведених обставин справи вбачається, що 10.02.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПІІ «ВІП-Рент». Вказані обставини встановлені судовим рішенням, яким встановлена вина відповідача у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди.

ПрАТ «СК «УСГ» є страховиком пошкодженого транспортного засобу, що підтверджено матеріалами справи.

При зверненні до суду з позовом позивач вказував і надав докази, що відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, була застрахована. А вимоги до відповідача, як відповідальної особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення суми у розмірі 16 878,01 грн, обґрунтовані тим, що дана сума є різницею між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту (98 603 грн) та сумою страхового відшкодування, виплаченого за полісом (81 724,99 грн).

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у матеріалах справи відсутні відомості, з урахуванням яких складових було розраховано страхове відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування», сплачене на користь позивача, у сумі 81 724,99 грн, а тому не можливо встановити чи дійсно заявлені до стягнення грошові кошти є різницею, яка складається із фізичного зносу.

Апеляційна скарга ПрАТ «СК «УСГ» за своїм змістом є аналогічною позовній заяві, в якій взагалі скаржником не наведено в чому саме полягає необґрунтованість рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сечка Сергія Володимировича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова