Провадження № 2-о/344/125/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Івано-Франківська міська об`єднана територіальна громада в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про встановлення факту, мотивуючи тим, що 05.08.2021р. Померла її мама ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку з хворобою та похилим віком її мама з 2018 року постійно проживала у неї по місцю її реєстрації. Після смерті батька мати проживала одна, хворіла, в зв?язку з чим потребувала постійного догляду, тому вона забрала її до себе щоб піклуватись про неї, забезпечувала її всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, а коли мати померла, здійснила її поховання, оплатила вартість ритуальних послуг. Встановлення факту постійного проживання з мамою її необхідне для реалізації свого права на оформлення спадщини. 8 листопада 2024р. вона звернулася до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської нотаріальної контори Федини А.М. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 на належну їй 1/7 частку квартири АДРЕСА_1 . В видачі свідоцтва їй було відмовлено оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері. На час смерті матері вона постійно проживала разом з нею за однією адресою та здійснювала за матір?ю догляд у зв?язку з її захворюванням, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки з матір?ю були зареєстровані за різними адресами. Метою встановлення факту свого спільного постійного проживання і зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Просить встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на день її смерті та час відкриття спадщини з спадкоємницею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задоволити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подав заяву, в якій не заперечив щодо задоволення заяви, просила розглянути справу без його участі.

Представник Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Статтею 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серія ІІI НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_4 15.10.1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шоюб. Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.12.2006 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 - дружині, ОСОБА_8 - сину, ОСОБА_1 - дочці, ОСОБА_9 - зятю, ОСОБА_10 -внуку, ОСОБА_11 - внучці в рівних долях (а.с.12).

Як вбачається з свідоцтва про права на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 спадкодавцями є його син - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_12 та дочка - ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 05.08.2021 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 91 рік(а.с.6).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №262, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть настала по АДРЕСА_2 (у дочки) (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 08.11.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав пропущеного строку для прийняття спадщини (а.с.7).

Як вбачається з інформації БО « Благодійний Фонд «Карітас-Івано-Франківськ УГКЦ» від 10.12.2024р., за зверненням ОСОБА_1 21.09.2018 року між нею таБО « Благодійний Фонд «Карітас-Івано-Франківськ УГКЦ» був укладений договір на надання соціальних послуг (а.с.5).

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_13 , батьки ОСОБА_1 проживали у неї в квартирі. Вона забезпечувала їх продуктами харчування, одягом, оплачувала медичний догляд. Проживали батьки у заявниці понад 10 років. (а.с. 26).

Згідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, визначає ч.1 ст. 316 згаданого кодексу.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Всі наведені докази вказують на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

А тому, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.124 Конституції України, ст.ст., 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 239, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 318, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Івано-Франківська міська об`єднана територіальна громада в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем - задоволити.

Встановити факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на день її смерті та час відкриття спадщини з спадкоємницею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 10.02.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.