УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 754/5270/23

провадження № 61-471ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко Віктор Миколайович, про стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу сплачених за подання касаційної скаргиОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко Віктор Миколайович, на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Київський завод «Радар» про стягнення вихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Київський завод «Радар» (далі - АТ «Київський завод «Радар»), в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 22 березня 2023 року

в розмірі 61 226, 88 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з червня 2019 року по березень 2023 року в розмірі 113 060, 27 грн, стягнути індексацію заробітної плати в розмірі 7 423, 90 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 61 226, 88 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто

з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати

в розмірі 113 060, 27 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати в розмірі 7 423, 90 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва

від 13 березня 2024 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ «Київський завод «Радар» задоволено частково.

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну формулювання підстав звільнення та стягнення вихідної допомоги, ухвалено в цій частині нове рішення.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовними вимогами про зміну формулювання підстав звільнення. Змінено формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 , викладеної в наказі АТ «Київський завод «Радар» № 54-К від 31 жовтня 2022 року. Вважати ОСОБА_1 , електромонтера диспетчерського устаткування телеавтоматики ВОХОР (ВПО), звільненим з Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» 31 жовтня 2022 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю.

Стягнуто АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 28 699, 83 грн вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та індексації заробітної плати. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року залишено без змін.

Скасовано додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 13 березня 2024 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто

з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 9 992, 67 грн.

11 січня 2025 року через підсистему Електронний Суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Павленко В. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 754/5270/23.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено з підстав передбачених пунктом 1 частиною другою статті 394 ЦПК України.

22 січня 2025 року через підсистему Електронний Суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Павленко В. М. подав до Верховного Суду клопотання, в якому просив:

- стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 000 грн, які були понесені в суді касаційної інстанції;

- повернути судовий збір сплачений ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 754/5270/23.

І Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Частиною першою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, вирішується у постанові суду касаційної інстанції (стаття 416 ЦПК України)

У поданій заяві заявник порушує питання про відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, у розмірі 4 000, 00 грн.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду касаційної інстанції надано: копія ордеру на надання правничої допомоги; копія договору про надання правової допомоги

від 06 січня 2025 року № 02/2025, копію квитанції № 02/2025 від 06 січня 2025 року.

Враховуючи те, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В. М., на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року відмовлено, підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України, для постановлення Верховним Судом додаткового судового рішення у цій справі.

ІІ Щодо повернення судового збору

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Оскільки у відкритті касаційного провадження у справі було відмовлено, то сума судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 260, 270 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павленко Віктор Миколайович, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 435 (три тисячі чотириста тридцять п`ять) грн 52 коп, сплачений на підставі квитанції

№ 2716-7962-3636-9323 від 11 січня 2025 року через ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача - 37993783, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, МФО - 899998.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара