Провадження № 2/641/845/2025 Справа № 641/7445/24
10 лютого 2025 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря судових засідань Двірник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лебединську І.С. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис №2542, виданий 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості в розмірі 27 730,39 грн. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису відсутні, у приватного нотаріуса не було передбачених законодавством документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або відзиву на позов, не надавав.
Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» 12.12.2012 року укладено кредитний договір № 010/0502/82/0032829, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року.
23.09.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2542, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 010/0502/82/0032829 від 12.12.2012 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за період з 19.08.2020 року по 15.08.2021 року в розмірі 27 730,39 грн.,
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. від 04.02.2022 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що за загальними правилами ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Так, відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 19 ст.34 Закону №3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону №3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку.
За статтею 87 Закону №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік №1172).
У статті 88 Закону №3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. При цьому цей Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5.
В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Отже, чинна редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Так, в ході судового розгляду справи, відповідачем не було спростовано, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, та не спростовано факт відсутності у нотаріуса документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Позовна заява ОСОБА_1 , складена адвокатом Лебединською І.С., на підтвердження повноважень адвоката суду надано Ордер на надання правової допомоги, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 17.10.2024 року, розрахунком суми судових витрат, які Томах А.Б. поніс у зв`язку з розглядом справи, а саме підготовка адвокатом позовної заяви, що складає 2500 грн., копія квитанції до прибуткового касового ордера № 28 від 17.10.2024 року про сплату ОСОБА_1 послуг адвоката Лебединської І.С. в розмірі 2500 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн документально підтверджені, а тому мають бути стягненні з відповідача на користь позивача.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,133,137,141, 142, 259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати виконавчий напис №2542 від 23 вересня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості в розмірі 27 730,39 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн., а всього 3 711 (три тисячі сімсот одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 10

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 25, офіс 1.

Суддя М.В.Богдан