Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 369/2856/22
Номер провадження 2/711/15/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В. секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

28.01.2025 року через систему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника відповідача адвоката Юрченко Ю.І. про доручення до матеріалів справи та врахування висновку експерта №34/24 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 20.09.2024 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що з метою повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи та захисту прав відповідача ОСОБА_3 було замовлено проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в борговій розписці від 10.09.2019, самим ОСОБА_3 чи іншою особою?

За результатом проведення відповідного експертного дослідження судовим експертом у висновку № 34/24 від 20.09.2024 р. встановлено: «Досліджуваний підпис виконаний від імені ОСОБА_3 в борговій розписці від 10.09.2019, ймовірно виконано не самим ОСОБА_3 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.»

Зважаючи на вказаний доказ того факту, що підпис під розпискою, як і під договором позики, датованими 10.09.2019 року, не є підписом ОСОБА_3 , відповідно, це є доказом того, що ОСОБА_3 зазначену розписку не підписував і вказана розписка не видавалася ОСОБА_3 ОСОБА_1 , а тому вказана розписка не є належним і допустимим доказом отримання коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_1 , і це крім того, що вказана розписка не має жодного відношення до договору позики від 10.09.2019 р. в принципі!!!

Раніше вказаний доказ не мали можливості надати, зважаючи на той факт, що необхідність в проведенні експертизи не могла виникнути раніше, ніж позивачем 10.09.2024 подано, а судом долучено копію відповідної розписки, датованої 10.09.2021 р. до матеріалів справи.

Представник відповідача та відповідач клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Вирішуючи вказане клопотання представника позивача, суд виходить з наступного.

Разом з тим, відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до правил частин першої, третьої-п`ятої, восьмої, дев`ятої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Заключною стадією процесу доказування є дослідження та оцінка доказів судом. Дослідження доказів - це процесуальна діяльність суду та інших учасників цивільного процесу щодо безпосереднього сприйняття і вивчення в судовому засіданні фактичних даних, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення. Вона провадиться в судовому засіданні з додержанням принципів усності, безпосередності та безперервності. Оцінка доказів завершує весь процес доказування. Результати оцінки доказів знаходять відображення в мотивувальній частині судового рішення, в якому суд зобов`язаний вказати, які факти судом встановлені, на основі яких доказів, які докази були відкинуті судом і з яких мотивів. Оцінка зібраних доказів здійснюється з точки зору їх достовірності, повноти, несуперечності, достатності на основі внутрішніх переконань (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 369/6092/20 (провадження № 14-9цс23)).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2024 року приєднано до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів копію боргової розписки від 10.09.2019 року.

Вказана копія боргової розписки була предметом дослідження почеркознавчої експертизи, за результатами якої, 20.09.2024 року ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» було складено висновок експерта №34/24.

Разом з тим, згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи те, що вказаний висновок експерта не міг бути поданий представником відповідача на стадії підготовчого провадження у справі, з метою забезпечення принципу змагальності сторін та доступу до правосуддя, суд вважає за можливе приєднати до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, висновок експерта №34/24 від 20.09.2024 року за результами проведення судової почеркознавчої експертизи, оцінка якому буде надана судом в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.2,12,76-83,258-260,-

постановив:

Приєднати до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, висновок експерта №34/24 від 20.09.2024 року за результами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 10.02.2025 року (з урахуванням перебування судді на навчанні у період з 03.02.2025 року по 07.02.2025 року включно).

Головуючий: Р. В. Демчик