печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про призначеня посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторії Валеріївни, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору довічного утримання та купівлі-продажу, витребування майна та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторії Валеріївни, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору довічного утримання та купівлі-продажу, витребування майна та скасування рішення про державну реєстрацію.

Так, в рамках розгляду справи представником ОСОБА_2 - адвокатом Льовочкіною Валерією Михайлівною було подано клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, у зв`язку з тим, що є необхідність дослідження психічного стану померлої ОСОБА_6 , для правильного вирішення спору.

Відтак, представник відповідача просить суд призначити у справі 757/45925/17-ц судову посмертну психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Державної установи "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103, Код та на розгляд та вирішення експертам поставити наступні питання:

1.Чи перебувала на психіатричному обліку ОСОБА_7 станом на 20.09.2013 року?

2.Чи могла ОСОБА_7 під час складання договору 20.09.2013 усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?

Окрім цього, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Шевченко О.Ю. було подано клопотання про призначення судової посмертної судово-психіатричної експертизи, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи за № 934 від 05.11.2015 року, яка проводилася вперше за життя ОСОБА_7 у справі № 757/13390/14-ц щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною, експерти встановили, що вона страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді органічного маячного (шизофреноподібного) розладу Р06.2 - згідно з МКХ-10 і з своїм психічним стан у теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При наданні цього висновку та визнання у ОСОБА_7 хронічного, стійкого психічного розлад,у експертами було досліджено психічний стан здоров`я протягом певного часу та встановлено, що перший раз ОСОБА_7 була оглянута лікарем психіатром 24.05.2013 року після неодноразових звернень сусідів по будинку до ПНД Печерського району, починаючи з 13.03.2009 року щодо направлення ОСОБА_7 на примусове лікування, у зв`язку з її поведінкою, яка складала небезпеку для оточуючих (влаштування пожежі у квартирі, антисанітарії, постійного залиття сусідів).

Крім цього, експерти встановили, що у ОСОБА_7 відсутня критичність, самосприйняття та оцінювання відсутнє, переважає нереалістична свідомість, відірваність від подій реального життя, за результатами психодіагностичного обстеження визначаються виражені когнітивні порушення (пам`яті, уваги, мислення) за органічним та дисоциативним типом: виражені емоційно-вольові зміни парадоксально-абулічного кола, соціальна аутичність, відсутність критичності самоусвідомлення.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року (справа № 757/13390/14-ц) ОСОБА_7 була визнана недієздатною саме з підстав того, що вона страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді органічного маячного (шизофреноподібного) розладу Р06.2 - згідно з МКХ-10 і за своїм психічним станом у теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У подальшому, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року та постановою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №755/141/19 визнано недійсним заповіт датований 26 липня 2013 року, складений від імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторією Валеріївною та зареєстрований в Реєстрі за №571.

У цій справі № 755/141/19, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи за № 495 від 02.02.2019 року, експертами у складі комісії із 3 експертів було встановлено, що ОСОБА_7 на момент складання заповіту (26.07.2013 року) страждала на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад Р06.2 згідно з МКХ-10 та на час складання заповіту (26.07.2013 р.) за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

При цьому, як вбачається із медичних карток ОСОБА_7 та висновків судових експертів, починаючи з часу встановлення їй психіатричного діагнозу, остання не проходила жодного лікування.

У сукупності, всі ці обставини дають підстави стверджувати, що щонайменше з 26.07.2013 ОСОБА_7 страждала на стійкий психічний розлад, а саме органічний маячний (шизофреноподібний) розлад Р06.2 згідно з МКХ-10, який був підтверджений і станом на 2015 рік на підставі висновків 2 -х судово-психіатричних експертиз, що відповідно унеможливлювало усвідомлення ОСОБА_7 значення своїх дій і вона не могла керувати ними на час підписання спірного договору довічного утримання від 20 вересня 2013 року.

Проте, ОСОБА_7 , станом не день укладання спірного правочину - 20 вересня 2013 року, не була визнана недієздатною.

Таке рішення було ухвалене Печерським районним судом міста Києва тільки 12 травня 2016 року.

Враховуючи викладене, представник позивача вказує, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі медицини і у справі має бути призначена посмертну судово-психіатрична експертиза, з метою з`ясування чи могла померла ОСОБА_7 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання договору довічного утримання - 20 вересня 2013 року враховуючи те, що на момент його підписання вона страждала на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад (Р06.2 згідно з МКХ-10) .

Так, представник позивача просить суд призначити у справі судову посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- чи могла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи те, що станом на 26.07.2013 року вона страждала на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад (Р06.2 згідно з МКХ-10), розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання договору довічного утримання, укладеного 20 вересня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В., реєстровий № 717?

Проведення експертизи просила доручити експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103) та витребувати з КП «Київський психоневрологічний диспансер № 2» (01133, м. Київ, вул. Верхня, 4) медичну карту амбулаторного хворого картки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у двох примірниках.

В судове засідання представник позивача з`явилась, подала заяву, в якій підтримала подане клопотання про призначення експертизи та просила проводити розгляд справи без фіксування технічними засобами.

Представник відповідача в судове засідання з`явилась, подала заяву в якій підтримала подане клопотання про призначення експертизи та просила проводити розгляд справи без фіксування технічними засобами.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент вчинення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово- психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме в момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц(провадження № 61-7835сво19), на яку послалася заявник у касаційній скарзі, виклав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно з частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна Для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме в момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц(провадження № 61-7835сво19), на яку послалася заявник у касаційній скарзі, виклав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно з частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі № 372/830/17-ц (провадження № 61-39444св18), від 22 травня 2019 року у справі № 234/9293/14-ц(провадження № 61-2968св19) та від 06 лютого 2020 року у справі№ 495/538/16-ц (провадження № 61-43716св18).

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними(тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 103 ЦПК України визначає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:2) психічний стан особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення експертизи, з метою встановлення всіх обставин справи, так як її результат прямо впливає на вирішення справи по суті.

Відтак, суд вважає, що клопотання представника позивача та представника відповідача підлягає задоволенню.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що слід поставити перед експертом наступне питання, а саме:

- Чи могла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи те, що станом на 26.07.2013 року вона страждала на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад (Р06.2 згідно з МКХ-10), розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання договору довічного утримання, укладеного 20 вересня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В., реєстровий № 717?

Щодо інших питань, то суд прийшов до висновку, що вони є, як взаєпов`язані та такі, які не можуть ставитись перед експертом, оскільки це не є предметом дослідження експертом.

Окрім цього, вбачається, що представник позивача у клопотанні про призначення експертизи просила витребувати з КП «Київський психоневрологічний диспансер № 2» (01133, м. Київ, вул. Верхня, 4) медичну карту амбулаторного хворого картки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у двох примірниках.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Також, статтею 83 Цивільного процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

З врахуванням зазначеного, суд вважає, що є необхідність у витребуванні доказів, з метою належного дослідження обставин справи та належного проведення експертизи.

Окрім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76-81, 83, 103, 252, 264 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про призначеня посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторії Валеріївни, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору довічного утримання та купівлі-продажу, витребування майна та скасування рішення про державну реєстрацію, посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103) по матеріалам цивільної справи та документам, які витребовувались в ході розгляду справи та які будуть надані КП «Київський психоневрологічний диспансер № 2» (01133, м. Київ, вул. Верхня, 4) .

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

- Чи могла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи те, що станом на 26.07.2013 року вона страждала на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад (Р06.2 згідно з МКХ-10), розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання договору довічного утримання, укладеного 20 вересня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В., реєстровий № 717?

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Направити до Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» матеріали цивільної справи №757/45925/17-ц, з метою проведення експертизи.

Попередити експертів Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, згідно з статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Оплату за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

Роз`яснити учасникам справи вимоги ст.109 ЦПК України, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинити.

Витребувати з КП «Київський психоневрологічний диспансер № 2» (01133, м. Київ, вул. Верхня, 4) медичну карту амбулаторного хворого картки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у двох примірниках.

Зобов`язати уповноважену особу КП «Київський психоневрологічний диспансер № 2» протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» витребувані документи та повідомити виконання ухвали суддю Печерського районного суду м. Києва Ільєву Т.Г. (цивільна справа 757/45925/17-ц).

Ухвала суду в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА