УХВАЛА

10 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 569/5399/20

провадження № 61-1348ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама», Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», третя особа - Дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне», про визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама» (далі - ОК Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама»), Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» (далі - ПП «Буд Кепітал Менеджмент»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - Дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне» (далі - ДП «Градобуд-Рівне») про визнання майнових прав.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама», Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дочірнє підприємство «Градобуд - Рівне», про визнання майнових прав, задоволено.

У грудні 2024 року до суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Інвест ДТМ» (далі - ТОВ «Капітал Інвест ДТМ») на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року, відповідно до якої просить поновити строк на її оскарження.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року клопотання особи, яка не брала участі у справі про поновлення строку апеляційного оскарження задоволено. Поновлено особі, яка не брала участі у справі строк апеляційного оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження у справі № 569/5399/20, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 29 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У пунктах 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Системне тлумачення пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України свідчить, що оскаржена ухвала Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, згідно частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 рокупідлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар