Справа № 305/342/25
Провадження по справі №2-о/305/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

з участю секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Великобичківська селищна рада Рахівського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (далі спадкодавець). 27.04.1991 року спадкодавець уклала шлюб із батьком заявниці - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємцями ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_1 , які зареєстрували за собою право власності по 1/2 частці у спадковому майні. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 разом із заявницею ОСОБА_1 . З 2018 року та до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця постійно проживала разом із нею, вели спільне господарство та були пов?язані спільним побутом. Заявниця за свій рахунок поховала ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Спадкодавець на час смерті у шлюбі не перебувала та дітей не мала, проживала разом із заявницею, що за змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України є свідченням прийняття заявницею спадщини померлої. 28 січня 2025 року заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину на законом. Постановою нотаріуса від 28.01.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що відсутнє підтвердження родинних зв?язків між спадкодавцем чи підтвердження факту проживання однією сім?єю спадкодавця та заявника. У зв?язку із вказаними обставинами заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За життя ОСОБА_2 заповіт не складала. Фактично спадщину від померлої прийняла заявниця як спадкоємець за законом четвертої черги, оскільки понад п?ять років на день смерті проживала разом із нею однією сім?єю, на час відкриття спадщини були пов?язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Після смерті спадкодавця було здійснено реєстрацію спадкової справи за номером 2/2025. Із заявою про прийняття спадщини, крім заявниці, до нотаріуса ніхто не звертався. З огляду на викладене, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 05.02.2025 від неї поштовий зв`язком надійшла до суду заява, в якій остання просить розгляд даної справи проводити без її участі, заяву підтримує та просить таку задовольнити.

Представник Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, селищний голова Олег Бурса 10.02.2025 направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до такого висновку.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України містить поняття спадкування, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Глава 87 Цивільного кодексу України регулює відносини, що стосуються здійснення прав на спадкування. Зокрема тут міститься положення, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №? 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв?язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що батьками заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Батько заявниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 вдруге одружився з ОСОБА_7 , якій після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_8 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Громадянин ОСОБА_3 , згідно зі свідоцтвом на смерть серії НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями, які прийняли спадщину були ОСОБА_9 та ОСОБА_1 і відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №66280707 від 06.09.2021 і №66359876 від 10.09.2021, свідоцтв про право на спадщину за законом №1254 від 10.09.2021 та витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №273378082 від 06.09.2021 і 274189846 від 10.09.2021 житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 є спадковим майном, на яке видано свідоцтво про право на спадщину по 1/2 частці й проведено державну реєстрацію за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріни А.С. із заявою про прийняття спадщини й згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі 28.01.2025 було відкрито спадкову справу №73549693.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса №06/0116 від 18.01.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не подала підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавцем чи факту проживання однією сім`єю.

Отже, встановлення цього юридичного факту, необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав на майно, що належало ОСОБА_2 .

Згідно з актом обстеження матеріально побутових умов громадянки ОСОБА_1 від 27.01.2025, що був складений депутатом Великобичківської селищної ради Валентиною Божук та затверджений селищним головою Олегом Бурсою, №25 від 27.01.2025 ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , де разом з нею до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала ОСОБА_2 , яка була другою жінкою батька ОСОБА_1 . Поховання ОСОБА_2 здійснила ОСОБА_1 власним коштом. ОСОБА_2 своїх дітей не мала.

Як вбачається з довідок Великобичківської селищної ради №171/02.1.42 від 27.01.2025, №199/02.1-42 від 28.01.2025 та №198/02.1-42 від 28.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є зареєстрованою у АДРЕСА_2 , але проживала разом з ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 та вели спільне господарство аж до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цьому будинку зареєстрованою була лише ОСОБА_2 .

Отже, заявниця ОСОБА_1 довела належними та допустимими доказами те, що вона на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом зі спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1 , тому відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України підтверджено факт прийняття заявницею спадщини померлої.

Спору з приводу спадкування майна померлої немає, адже ОСОБА_2 не мала своїх дітей, а її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Реєстрація заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за різними адресами та відсутність відповідного документу, який би підтверджував факт постійного проживання стали перешкодою у реалізації прав заявниці на спадкування майна, що належало ОСОБА_2 , тобто позбавляє її можливості скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом встановити цей факт немає можливості, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук