Справа № 472/176/25
Провадження №2-н/472/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

11 лютого 2025 року с-ще Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3407,40 грн.

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2025 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3407,40 грн..

При вирішенні питання про відкриття наказного провадження приходжу до висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, заявник просить суд стягнути заборгованість за надання послуг ЖКГ з боржника ОСОБА_1 , зазначаючи місце її реєстрації АДРЕСА_1 .

Згідно інформації №1107417 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриману судом 11.02.2025 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що є територією Заводського району м. Миколаєва.

Відповідно до п. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Також, згідно п. 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За такого, оскільки зареєстроване місце проживання боржника не на території Вознесенського (колишнього Веселинівського) району, то суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 164, 165 ЦПК України суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3407,40 грн.

Роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський