Провадження № 2/463/756/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території в розмірі 12473 грн. 26 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 08.06.2007 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. ЛКП «Господар», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради, основним видом діяльності якого визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель, надає послуги з управління будинку АДРЕСА_1 .

01.04.2021 з позивачем укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, проте такий визнано недійсним згідно рішення Личаківського районного суду від 18.01.2024. Вважає, що відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Вказує,що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та йому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати комунальних послуг.

Незважаючи на обов`язок оплачувати комунальні послуги відповідач не сплачував у повному обсязі витрати за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 виникла заборгованість у розмірі 12473 грн. 26 коп., яку просить стягнути з відповідача.

При цьому, зазначає, що позивач несе витрати на прибирання прибудинкової території будинку, обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення і зливної каналізації, ліквідацію аварій, які здійснюються працівниками комунального підприємства, а також на дератизацію, освітлення місць загального користування, що також включає витрати, пов`язані з утриманням у задовільному технічному стані електромережі, вартість соляно-піщаної суміші, ремонт та ущільнення вхідних дверей, скління вікон на сходових маршах, вивезення твердих побутових відходів, які надаються іншими підприємствами на підставі укладених договорів відповідно до виставлених рахунків.

Крім цього, відповідно до п. 11 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» від 11 грудня 2013 р. N 970, у разі надходження актів-претензій від споживачів за Формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 2. Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги. Невиконання певного виду робіт, пов`язаних з наданням послуг, у зв`язку із ненастанням строку їх виконання за планом або графіком, складеним виконавцем, не є підставою для проведення перерахунку за актом-претензією. Разом з тим, жодних актів-претензій від відповідача протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що свідчить про належне виконання своїх обов`язків ЛКП «Господар».

Ухвалою від 17.12.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Роз`яснити відповідачу право протягом зазначеного строку надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач вправі пред`явити зустрічний позов у строк визначений для подання відзиву. Визначити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу п`ятиденний строк з дня його отримання для подання заперечення, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відповіді на відзив та заперечення відповідно. Роз`яснити учасникам справи, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Цивільного процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

09.01.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує, вважає такий безпідставним, вказує, що позивач не має права на стягнення коштів за обслуговування будинку саме з нього. Звертає увагу на те, що будинок в якому знаходиться його квартира не знаходиться на обслуговуванні у позивача, оскільки відповідний договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком визнано недійсним Личаківського районного суду м.Львова від 18.01.2024, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду, відповідно між ним та позивачем не існувало договірних обов`язків з моменту укладення спірного договору, тому в нього не було обов`язку споживати послуги позивача проти його волі та бажання. Свого обов`язку оплачувати вартість комунальних послуг він не заперечує, однак вважає, що надання послуг, які зазначені в матеріалах справи жодним чином документально не підтверджені, жодних доказів надання таких послуг позивачем не представлено і такі відповідачу не надаються, що також підтверджується відсутністю актів виконаних робіт. Також звертає увагу на те, що він є учасником бойових дій, тому згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до вимог даного закону йому надано пільги на оплату житлово комунальних послуг, вважає,що він повинен був оплатити заборгованість 25 відсотків вартості житлово комунальних послуг, відповідно розмір такої складає 3083,64 грн., тому вважає надана позивачем відомість про нарахування та оплату житлово комунальних послуг проведена неправильно, тому просить в задоволенні даного позову відмовити. Крім того, у відзиві відповідачем було заявлено клопотання про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, ухвалою суду від 20.01.2025 дане клопотання залишено без задоволення.

22.01.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого останній просив долучити до матеріалів справи довідку по використанню електроенергії щодо місць загального користування, акти надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, акти надання послуг ЛОР «Профілактична дезінфекція», акти виконання робіт ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо-будинкових інженерних мережах Львівським комунальним ремонтно аварійним підприємством. Просить позов задоволити.

27.01.2025 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив згідно якого він вказує, що позивачем не надано жодного доказу про те, що саме позивач здійснив послуги з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно технічних робіт, осбслуговування внутрішньобуднкових систем, утримання ліфтів тощо. Тому просить в задоволенні даного позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , останній також є власником даної квартири, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с.8).

На підтвердження позовних вимог щодо надання позивачем житлово комунальних послуг мешканцям даного будинку, в тому числі і відповідачу позивач надає суду копії договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 04.04.2018, додаткової угоди та відповідними додатками, договору на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових інженерних мережах від 01.03.2018 та додатковими угодами, договорів про надання послуг від 01.01.2021 та від 02.01.2023,звіту по використанню матеріалів на виконання ремонтних робіт (а.с.27-49).

Крім того, надання таких послуг підтверджується доданою до візиву довідкою про використання електроенергії МЗК по АДРЕСА_1 та численними актами надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, здачі приймання ремонтно аварійних робіт на внутрішньо будинкових інженерних мережах, актами по виконанню робіт по ліквідації аварійних ситуацій, актами приймання передачі наданих послуг з дератизації.

Під час розгляду справи встановлено, що будинок в якому знаходиться належна відповідачу квартира є багатоквартирним, отже, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначаються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Частиною 1 ст. 11 згаданого вище Закону передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Разом з тим, згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 18.01.2024, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12.08.2024 визнано недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке оформлене Протоколом №130 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцем знаходження АДРЕСА_1 , від 01.04.2021, визнано недійсним Договір №141 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.04.2021 з моменту його вчинення.

Отже, договір з управління багатоквартирним будинком між сторонами відсутній.

Таким чином питання, які мають бути вирішені в цій справі полягають в тому, чи несе відповідач обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг та чи є наданий позивачем розрахунок обґрунтованим.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 вказаного вище Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Зрештою, так само як і виконавець індивідуальний споживач в силу вимог пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Тому, відсутність договірних відносин не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 під час розгляду справи №712/8916/17.

З представлених позивачем відомостей про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, вбачається, що відповідачем частково вносилась плата за послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 , внаслідок чого за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 виникла заборгованість у розмірі 12473 грн. 26 коп.

Щодо заперечення відповідачем факту надання йому позивачем послуг слід зауважити, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Водночас доказів того, що відповідач звертався безпосередньо до позивача щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, та на підставі його звернень сторонами складались відповідні акти-претензії, відповідачеми суду не надано, відтак суд використовує презумпцію, що позивач належним чином надавав відповідачам житлово-комунальні послуги.

Суд враховує також те, що відповідач згідно представленої копії посвідчення є учасником бойових дій, відповідно йому надаються пільги на житлово - комунальні послуги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», разом з тим, жодних даних про його відповідне звернення про надання таких пільг згідно Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого Постановою КМУ №389 від 04.06.2015, а відповідно і нарахування плати за житлово комунальні послуги без врахування таких пільг відповідачем суду не представлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі та власником квартири АДРЕСА_2 є споживачем житлово комунальних послуг, які йому надаються позивачем, зобов`язаний оплачувати такі, однак вказаного обов`язку належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Щодо численних доводів відповідача, викладених у відзиві, суд також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України» (PRONINA v. UKRAINE), № 63566/00 § 23, рішення від 18 липня 2006 року)

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, доводи сторін та згадані вище висновки, суд вважає, що він розглянув основні юридичні питання, порушені у цій справі, та немає необхідності аналізувати будь-які інші аргументи представника відповідача, які по суті не мають вирішального значення та зводяться до незгоди з позовними вимогами.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід було б стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 3028 грн. судового збору.

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , а тому на ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, судові витрати позивача, що становлять 3028 грн. судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України слід компенсувати йому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В той же час, оскільки суд приймає рішення про повне задоволення позову судові відповідача стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 в розмірі 12473 грн. 26 коп. (дванадцять тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять шість копійок).

Компенсувати Львівському комунальному підприємству «Господар» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Господар», місцезнаходження: 79038, м.Львів, вул.Пасічна,49б, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 11.02.2025.

Суддя Р.Я.Головатий