Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 Справа №607/20826/24 Провадження №2/607/159/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 позивач ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до відповідача Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа»про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

В обґрунтування позову позивач вказує, що у період з 01.10.2006 по 01.11.2023 вона перебувала у трудових правовідносинах із Тернопільським державним авіаційним підприємством «Універсал-Авіа». Водночас у день її звільнення і до цього часу, відповідач не виплатив їй заробітну плату за період з 01.02.2021 по 01.11.2023 включно у сумі 478 614,98 грн, це підтверджується судовими наказами № 607/7233/22 від 15.06.2022, та № 607/5565/24 від 15.03.2024.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» на користь її користь суму середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2023 по 01.05.2024 у розмірі 112 585,20 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду на його поштову адресу, однак такі повернулись на адресу суду із відмітками про відсутність адресата. Крім того судом додатково вживались заходи повідомлення відповідача через офіційний веб-сайті судової влади України, шляхом розміщення оголошення про виклик Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» до суду. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Так, судом встановлено, що наказом Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» № 47 «Про прийом на роботу ОСОБА_1 » від 29.09.2006, ОСОБА_1 прийнято на роботу в Тернопільське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» на посаду головного бухгалтера, з додатковими обов`язками бухгалтера по складу з окладом згідно штатного розпису.

01.11.2023 наказом Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» № 1, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 01.11.2023.

Вказані обставини щодо трудової діяльності ОСОБА_1 у Тернопільському державному авіаційному підприємстві «Універсал-Авіа» також підтверджуються записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 заповненої 22.10.1975.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2022, у справі № 607/7233/22, стягнуто з Державного підприємства «Тернопільське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму заробітної плати в розмірі 156 050,85 грн. (з яких: 143 731,15 грн. сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 12 319,70 грн. сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати) станом на 01.06.2022.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2024, у справі № 607/5565/24, стягнуто з Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 322 564 грн 13 коп. за період з червня 2022 року по листопад 2023 року.

Як вбачається з довідки № 1 виданої Тернопільським державним авіаційним підприємством «Універсал-Авіа» ОСОБА_1 у 2023 році було нараховано заробітну плату у сумі 321 313,86 грн, а саме: у період з січня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі 13 300 грн кожного місяця; у листопаді 2023 року 188 313,86 грн, всього станом на 01.11.2023 321 313,86 грн.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, інвалід 2 групи, внаслідок загального захворювання, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 виданим 15.06.2015 Пенсійним фондом України, терміном довічно.

Відповідно до листа Фонду державного майна України № 10-21-1128 від 14.01.2025, на виконання частини п`ятої статті 11 Закону Міністерство інфраструктури України, як уповноважений орган управління, листом від 22.10.2018 № 11744/16/10-18 надало пропозицію щодо включення Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа`до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. Наказом Фонду державі ого майна України від 23.11.2018 № 1496 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році» (із змінами)» Підприємство включено до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду (додаток 2 до наказу). Органом приватизації визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України та Тернопільській областях, по Івано-Франківській, Чернівецькій Керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1357-р «Про передачу єдиних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Фонду державного майна» із сфери управління Міністерства інфраструктури України до сфери управління Фонду державного майна України прийнято єдиний майновий комплекс Підприємства у зв`язку з прийняттям рішення про його приватизацію. Оскільки Підприємство не було реалізовано у 2018 - 2023 роках, його включено до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, тому числі тих, що передані в оренду (додаток 2 до наказу), затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами). На сьогодні єдиний майновий комплекс державного підприємства Тернопільське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» не приватизовано.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України).

Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

За змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Частина перша статті 117 КЗпП України стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору умисно або з необережності не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.

Період затримки розрахунку при звільненні це весь час затримки належних звільненому працівникові сум та виплат по день фактичного розрахунку.

З аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частина друга статті 117 КЗпП України стосується тих випадків, коли наявний спір між роботодавцем і колишнім працівником про належні до виплати суми та фактично охоплює два випадки вирішення такого спору.

Так, якщо між роботодавцем та колишнім працівником виник спір про розміри належних звільненому працівникові сум, то в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування (тобто, зазначене в частині першій статті 117 КЗпП України). Відтак, у цьому випадку законодавець не вважає факт вирішення спору фактом виконання роботодавцем обов`язку провести повний розрахунок із колишнім працівником, що зумовлює можливість відповідальності роботодавця протягом усього періоду прострочення.

Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, за загальними правилами, встановленими Цивільним кодексом України, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 810/451/17.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі Порядок), у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За змістом абзаців 1, 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Згідно з пунктом 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Відповідно до висновку Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.07.2018 у справі № 823/254/16 , при нарахуванні загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно її обчислювати шляхом множення середньоденної заробітної плати на число календарних, а не робочих днів.

Як встановлено судом, 01.11.2023 наказом Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» № 1, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 01.11.2023.

Разом з тим, остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведений не був, у зв`язку з чим, затримка розрахунку при звільненні за період 01.11.2023 по 01.05.2024, в межах якого позивач просить стягнути компенсацію, становить 182 календарних дня.

Згідно розрахунку, який зазначений позивачем ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі, становить 112 585,20 грн, виходячи з наступного:

-13 300 грн (заробітна плата за вересень 2023 року) + 13 300 грн (заробітна плата за жовтень 2023 року) / 43 (кількість робочих днів) = 618,60 грн (середньоденна заробітна плата);

-618,60 грн (середньоденна заробітна плата) * 182 (кількість днів затримки розрахунку при звільненні) = 112 585,20 грн.

Вказаний розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати по заробітної плати суд вважає належним, оскільки такий відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та не спростований відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» на користь позивача, середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у сумі 112 585,20 грн.

Сума середнього заробітку визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Відрахування повинні бути проведені працедавцем при виконанні судового рішення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 у справі № 752/23602/20).

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту а тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення із Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» на користь ОСОБА_1 112 585,20 грн середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 509, 526, 629, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, - задовольнити.

Стягнути із Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» в користь ОСОБА_1 112585 (сто дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Стягнути з Тернопільського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 03.02.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тернопільське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа», , юридична адреса: Підволочиське шосе (аеропорт) м. Тернопіль, 46020.

Головуючий суддяН. Р. Кунець