Провадження № 2-др/679/3/2025
Справа № 679/12/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2025 року місто Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Грибанової Л.О.,
секретаря судового засідання Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду заяву представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвоката Фоменка С.О., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
встановив:
07 січня 2025 року заяву представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвоката Фоменка С.О., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 січня 2025 року, прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.
Відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, яку може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати, 3) судом не вирішено питання про судові витрати, 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України, що врегульовано приписами ст.270 ч.1 ст.270 ч.2 ЦПК України.
При цьому, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви, та в тому самому порядку, що й судове рішення, і, в разі необхідності може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, неприбуття яких у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні встановлено:
04 січня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
05 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.
05 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, забезпечено накладенням арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
19 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 19 січня 2024 року, у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» Фоменка С.О. про скасування забезпечення позову, відмовлено.
04 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 04 березня 2024 року, строк проведення підготовчого провадження продовжено не більше, ніж на тридцять днів.
16 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 16 квітня 2024 року, у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» Фоменка С.О. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено.
26 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 26 червня 2024 року, підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті з одночасною відмовою у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Загребельного В.В. про витребування та долучення доказів.
відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено, з одночасним скасуванням заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
водночас, за змістом рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2024 року вбачається, що суд, вирішаючи питання стосовно судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать і витрати на професійну правничу допомогу, не вирішував питання щодо витрат відповідача ТОВ «Суворовський АПК» на професійну правничу допомогу,
відповідно до додаткової угоди №2 від 25 грудня 2023 року до договору №065 про надання правової допомоги від 13 січня 2021 року між відповідачем ТОВ «Суворовський АПК» (клієнтом) та адвокатом Фоменком С.О. (виконавцем) укладено додаткову угоду щодо представництва інтересів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке, за погодженням сторін, потребуватиме надання правової допомоги, відповідно визначеного переліку, з описом виду та вартості послуг,
Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.
Під час здійснення судочинства національні суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод №ETS N 005 від 04 листопада 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
При цьому, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.
У ст.2 ч.3 п.5 ЦПК України вказано, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, отже, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст.12 ч.2 ЦПК України), якими розпоряджаються на власний розсуд.
За змістом ст.12 ч.5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ст.133 ч.1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ст.137 ч.4 ЦПК України).
Водночас, за приписами ст.137 ч.5, ст.137 ч.6 ЦПК України, у разі недотримання вимог ст.137 ч.4 ЦПК України щодо співмірності розміру витратна оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, при цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача, 2) у разі відмови в позові на позивача, 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України).
Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо, 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ст.141 ч.3 ЦПК України).
Відповідно до ст.141 ч.8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вимога ст.141 ч.8 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Конституція України гарантує кожному право на правову допомогу, у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно, і кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (ст.59).
Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура, водночас, у випадках, передбачених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення з правових питань, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг та інших документів правового характеру, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, тощо, і вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, і право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, водночас, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у означені правовідносини, про що наголошено у Постанові ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, і на підтвердження цих обставин суду потрібно надати договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше) та документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), і зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою їх розподілу, учасник справи подає детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання такої допомоги, отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки, стосовно часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Тож, договір про надання правової допомоги, опис виконаних робіт у формі рахунку та квитанція про оплату є достатніми доказами для підтвердження розміру витрат на адвокатські послуги.
Підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат є відсутність їх документального підтвердження.
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-261, 263, 270 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Заяву представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвоката Фоменка С.О., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити повністю.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмовиу відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено: 10 лютого 2025 року.
Суддя: