МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_ ________
Пр. №6/521/138/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про оголошення в розшук боржника по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. звернувся до суду із поданням про оголошення в розшук боржника ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №71018898 з примусового виконання: виконавчого листа №522/28065/13-ц, виданого 29 травня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення ро: - стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02.11.2006 року у загальному розмірі 335494,83 долари США, що за курсом НБУ складає 2681610,15 гривень, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 254677 доларів США 62 центи, що за курсом НБУ складає 2035638, 22 гривень.; - заборгованості по процентам у розмірі 71396,67 доларів США, що за курсом НБУ складає 570673,58 гривень.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом розмірі 1879,85 доларів США, що за курсом НБУ складає 15025,62 гривень.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами розмірі 7540,69 доларів США, що за курсом НБУ складає 60272,73 гривень. Стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі по 1720,50 гривень з кожного, у загальному розмірі 3441 гривня.

Вказував, що 13 березня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71018898 від 13 лютого 2023 року, яку направлено боржнику замовною кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі АТ «Укрпошта».

13 лютого 2023 року ним було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника ВП 71018898 та було винесено постанову про арешт грошових коштів боржника та накладено арешт на всі рахунки боржника.

Станом на момент звернення з цим поданням, приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти боржника, на які можна було б звернути стягнення.

З відповіді на запит до Пенсійного фонду України вбачається, що боржник не отримує пенсію.

З відповіді Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване майно.

Зазначив, що ним було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника та за місцем зазначеним у виконавчому документі, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 з ціллю виявлення місцезнаходження боржника, вручення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, виявлення та арешту майна боржника, але за місцем реєстрації боржника його не було виявлено, двері ніхто не відчиняв, про що, було складено акт приватного виконавця.

Посилаючись на те, що станом на час подачі подання про оголошення в розшук боржника рішення суду так і не виконані, боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчих документів, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення, приватний виконавець просив суд оголосити в розшук боржника ОСОБА_2 до повного виконання вимог виконавчих документів.

Відповідно до частини третьої ст. 438 ЦПК України, суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання виконавця про оголошення в розшук боржника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебуває виконавче провадження №71018898 з примусового виконання: виконавчого листа №522/28065/13-ц, виданого 29 травня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення про: - стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02.11.2006 року у загальному розмірі 335494,83 долари США, що за курсом НБУ складає 2681610,15 гривень, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 254677 доларів США 62 центи, що за курсом НБУ складає 2035638, 22 гривень.; - заборгованості по процентам у розмірі 71396,67 доларів США, що за курсом НБУ складає 570673,58 гривень.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом розмірі 1879,85 доларів США, що за курсом НБУ складає 15025,62 гривень.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами розмірі 7540,69 доларів США, що за курсом НБУ складає 60272,73 гривень. Стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі по 1720,50 гривень з кожного, у загальному розмірі 3441 гривня.

Встановлено, що 13 лютого 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71018898 від 13 лютого 2023 року, яку направлено боржнику замовною кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі АТ «Укрпошта».

13 лютого 2023 року було винесено постанову приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника ВП 71018898, також було винесено постанову про арешт грошових коштів боржника та накладено арешт на всі рахунки боржника.

Станом на момент звернення з цим поданням, приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти боржника, на які можна було б звернути стягнення.

З відповіді на запит до ПФ України вбачається, що боржник не отримує пенсію.

З відповіді МВС України вбачається, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване майно.

Встановлено, що приватний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації боржника та за місцем зазначеним у виконавчому документі, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 з ціллю виявлення місцезнаходження боржника, вручення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, виявлення та арешту майна боржника, але за місцем реєстрації боржника його не було виявлено, двері ніхто не відчиняв, про що, було складено акт приватного виконавця.

За положеннями ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи.

Відповідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року № 916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

Підставою для розшуку боржника приватним виконавцем зазначено відсутність відомостей про точне місце проживання боржника, а також відсутність відомостей про його рухоме та нерухоме майно.

Отже, звернення приватного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Виходячи з викладеного, суд заявлене подання вважає передчасним, оскільки, останнє не містить жодних доказів отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також викликів боржника до приватного виконавця, як на підтвердження обізнаності ОСОБА_2 про наявність виконавчого провадження та злісного ухилення боржника від зобов`язань за вказаним виконавчим листом №522/28065/13-ц.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, відсутні докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, також не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної казначейської служби України, державного агентства земельних ресурсів, нотаріату, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази, щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, чи перебування на службі в Збройних Силах України, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Акт державного виконавця від 04 лютого 2025 року про відсутність боржника за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_2 , чим будуть порушені його права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

Керуючись ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 81, 260, 261, 353, 354, 438 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про оголошення в розшук боржника по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 13 лютого 2025 року.

Суддя О.М. Сегеда