Провадження № 4-с/337/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Огурцової О.В.

представника боржника ОСОБА_1

державного виконавця Білокопитова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, на бездіяльність начальника державної виконавчої служби,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції боржника та заперечень державного виконавця.

13.09.2024 року боржник ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої вказала, що виконавче провадження щодо стягнення з неї та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором було відкрито ще у 2011 році, а обтяження на все нерухоме майно накладено у 2012 році. Однак з того часу виконавчі дії не здійснювалися, а провадження фактично завершилося.

У листопаді 2023 року борг було сплачено поза межами виконавчого провадження, що підтверджується довідкою від ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Крім того, 07.11.2023 приватний виконавець Котула А.М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Цим рішенням було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Проте Дніпровський відділ ДВС відмовився знімати арешти, посилаючись на необхідність сплати судового збору та виконавчих витрат.

Скаржниця вказує, що таке рішення є протиправним, оскільки відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт підлягає скасуванню. Наявність незнятого арешту є незаконним втручанням у її право володіння майном. Крім того, чинне законодавство передбачає, що у випадку передачі виконавчого документа приватному виконавцю, виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. Таким чином, вимога державного виконавця щодо сплати виконавчого збору є безпідставною.

З огляду на викладене, скаржниця просить суд визнати дії начальника Дніпровського відділу ДВС протиправними та зобов`язати зняти арешти з її майна, накладені в межах примусового виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

24.09.2024 року державний виконавець Білокопитов Р.В. подав відзив на скаргу, у якому просив суд у задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні представник боржника адвокат Димитрашко Д.В, скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець Білокопитов Р.В. проти задоволення скарги заперечив, пояснив суду, що виконавчі провадження у відношенні ОСОБА_2 завершені у 2012 році, при цьому арешти не були зняті. Боржник дійсно підтвердила, що вона сплатила основний борг, проте немає доказів сплати судового збору, виконавчого збору та витрат за виконавчим провадженням. Тому відсутні підстави для зняття арешту.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

17.09.2024 року суддя відкрив провадження за скаргою та призначив її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, правонаступником якого є Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455/09 виданого 11.10.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 342 706.13 грн. Зобов`язання за кредитним договором перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль» було відступлено до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп».

11.03.2020 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну стягувана у виконавчому провадженні, якою змінено сторону стягувана з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп».

В межах виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Запорізького МУЮ було накладено обтяження, а саме:

- 08.02.2012 року обтяження номер 12145428, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно;

- 01.09.2012 року обтяження номер 12940024, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

В листопаді 2023 року заборгованість перед кредитором була погашена поза межами виконавчого провадження про, що є відповідна довідка ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», у якій зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» є правонаступником АТ «Райффайзен банк Аваль». Заборгованість за договором поруки, що укладений між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_2 , як забезпечення за кредитним договором від 15.07.2008 року відсутня. Товариство не має будь-яких претензій майнового характеру до ОСОБА_2 за договором поруки.

07.11.2023 року приватним виконавцем Котулою А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа. Дана постанова винесена в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1455/09 виданого 11.10.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 342 706.13 грн. Боржником за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 звернулась до начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування вжитих заходів примусового виконання.

09.09.2024 року боржник отримала відповідь на її звернення, в якій відмовлено у скасуванні арештів з підстав відсутності оплати судового збору та витрат за виконавчими провадженнями № 31088739 та № 31088678.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: «фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом».

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено наслідки закінчення виконавчого провадження.

Так, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У постанові по справі № 2/0301/806/11 Верховний Суд України зазначив, що при добровільному погашенні боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, наявності протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутності необхідності подальшого застосування такого арешту є бездіяльністю виконавчої служби щодо незняття з майна боржника та є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Судом з`ясовано, що на майно ОСОБА_2 накладені арешти за виконавчими провадженнями № 31088739 та № 31088678, які залишаються чинними, незважаючи на те, що виконавчі провадження завершені у 2012 році.

Державний виконавець посилається на те, що ОСОБА_2 не сплатила судовий збір на користь стягувача, виконавчий збір та витрати за виконавчим провадженням.

Проте, як встановлено судом правонаступник стягувача жодних майнових претензій до ОСОБА_2 не має у зв`язку із відсутністю невиконаних зобов`язань. Тому доводи про наявність невиконаного зобов`язання з оплати судового збору на користь стягувача є неприйнятними.

Щодо несплаченого виконавчого збору та витрат за виконавчим провадженням, суд виходить із того, що державний виконавець не довів суду, що ОСОБА_2 не сплатила дані витрати. Суду не надано жодних постанов органу виконавчої служби, з яких видно, що такі збори та витрати були стягнуті з ОСОБА_2 . Заперечення державного виконавця ґрунтується лише на письмовій відповіді начальника Дніпровського ВДВС в м. Запоріжжі та не підтверджується жодними доказами. Також суду не наданий обґрунтований розрахунок цих сум.

У зв`язку із цим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

Тому суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, атому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 .

Зобов`язати начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешти з майна ОСОБА_2 , які накладені в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-1455/09 виданого 11.10.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» ((правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»)) заборгованості за кредитом у розмірі 342 706.13 грн., а саме:

- обтяження номер 12145428, дата реєстрації 08.02.2012 року; підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 31088739, 08.02.2012 р., державний виконавець Хохлов В.В. об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно;

обтяження номер 12940024, дата реєстрації 01.09.2012 року; підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 3108678, 31.08.2012 р., державний виконавець Хохлов В.В. об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 10.02.2025 року.

Суддя: А.М. Котляр