Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2899/24

Провадження № 2/126/356/2025

"10" лютого 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений 07.03.2004 між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 10.

Позов мотивує тим, що 07.03.2004 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 10.

За час проживання у шлюбі у сторін народилися діти які на даний час повнолітні.

Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, вони припинили сімейні відносини, оскільки мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. На даний час їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив слухати у його відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено,що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

За час проживання у шлюбі у сторін народилися діти, які на даний час повнолітні.

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу не надав, позов визнав, що свідчить про небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ем, зареєстрований 07.03.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 10 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Рудь