Справа № 174/1067/24
п/с 2/174/40/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представник відповідача - Точиліна М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»), звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено про те, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00 від 04.03.2020 року, за умовами якого відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 10000 грн., який у подальшому було збільшено до 28600 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.07.2024 року у неї виникла заборгованість за договором в сумі 51105,83 грн., з яких: 28597,85 грн. заборгованість за кредитом; 22507,98 грн. заборгованості за процентами. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

09.12.2024 року до суду надано письмові пояснення адвоката Точиліна М.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , де зазначає, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги АТ «ПУМБ» частково, а саме на суму 8 042,94 грн., які розраховані як різниця між фактично використаними коштами у розмірі 43 138,94 грн. та добровільно повернутими коштами у розмірі 35 096 грн.

ОСОБА_1 04.03.2020 дійсно підписала заяву № 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн. та протягом періоду з 06.03.2020 року по 13.09.2022 року користувалася відповідною кредитною карткою.

Водночас ОСОБА_1 не погоджується з правомірністю одностороннього збільшення кредитного ліміту та нарахування відсотків, вважає, що АТ «ПУМБ» безпідставно здійснював погашення заборгованості за відсотками за рахунок непогодженого сторонами овердрафту, безпідставно зараховував сплачені відповідачем кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками, тим самим штучно збільшував загальний розмір заборгованості відповідача. Відповідна заява не містить порядку та строку повернення кредитного ліміту, порядку та строку нарахування відсотків, періодів пільгової процентної ставки, що позбавляє можливості перевірити правильність розрахунків позивача. Крім того, розрахунок заборгованості позивача та виписки по рахунках містять суттєві розбіжності в датах відповідних платежів. Незважаючи на те, що обов`язок з доведення наявності та розміру заборгованості покладено на позивача, останній не надав належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Розрахунок заборгованості наданий позивачем не містить підсумкових сум, які отримувала відповідач та які вона сплачувала, не містить процентної ставки та періоду нарахування відсотків, не містить дати переходу заборгованості в прострочену.

З аналізу позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що АТ «ПУМБ» обґрунтовує свої вимоги заявою № 001 від 04.03.2020, яка містить відомості про встановлений кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн., процентну ставку у розмірі 47,88 % та загальну вартість кредиту у розмірі 12 577,58 грн.; паспорт споживчого кредиту, який серед зазначених умов містить інформацію про пільгову проценту ставку, яка складає 0 %, а також публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12.06.2019).

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомилась та погодилась відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ».

На підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ПУМБ» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про належне повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову (а.с. 64-67).

30.12.2024 року до суду представником позивача надано пояснення та 13.01.2025 року надано відповідь на письмові пояснення представника відповідача, де вказано, що відповідач погодилась із запропонованими умовами кредитування, підписала Заяву, Паспорт споживчого кредиту та фактично отримала грошові кошти. Позивач, підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування. Відповідач була ознайомлена із ДКБО та цілком згодна з ним. Протягом дії договору відповідач користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою з особового рахунку. Зазначає, що відповідач, заперечуючи проти розрахунку заборгованості, не надає суду свій варіант, хоча не обмежена у такому праві за законом. Наявний в матеріалах справи розрахунок має табличну форму та містить детальну інформацію щодо: графіку повернення тіла кредиту та процентів з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; відомості щодо фактичної суми погашення відповідачем кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; залишок непогашеної суми за кожним платежем. Жодним нормативним актом, у тому числі нормативно-правовими актами НБУ не затверджений зразок документу «Розрахунок заборгованості». Розробка такого роду документу віднесена до компетенції кожної банківської установи. Також, вказує, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписала відповідач власноруч, зазначено, що строк дії Кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 73-89).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, пояснила, що позов визнає частково на суму 8042,94 грн., пояснила, що вона брала банківську карту з кредитним лімітом, погашала, потім почалася війна і у неї не було роботи, дохід зараз у неї мінімальний, двоє дітей. Збільшення кредитного ліміту банк робив в односторонньому порядку, вона не розуміла, що вони можуть це робити. Вона заперечує, що витратила 43138,34 грн.

Представник відповідача надав пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових поясненнях, пояснив, що заява не містить порядку та строку повернення кредитного ліміту, порядку та строку нарахування відсотків, періодів пільгової процентної ставки, що позбавляє можливості перевірити правильність розрахунків позивача. Крім того, розрахунок заборгованості позивача та виписка по рахунку містять суттєві розбіжності в датах відповідних платежів.

Заслухавши відповідача та її представника, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 001 від 04.03.2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 , видано кредитну карту № НОМЕР_2 з кредитним лімітом у сумі 10 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2020 року окрім заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій узгоджені проценти за користування кредитом (47,88% - стандартна та річна процентні ставки) підписала особисто і Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено усі умови отримання кредитних коштів. Зокрема: кредитний ліміт - 10000 грн., строк кредитування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією, процентна ставка - 47,88 % річних (а.с. 6, 6зв).

Позивачем надано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.06.2019 року), яка затверджена Рішенням Правління АТ «ПУМБ» Протоколом № 760 від 11.06.2019 р. (а.с. 8зв-22зв, 93-131).

02.07.2024 року вих. № КНО-44.2.2/382 АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про необхідність виконати зобов`язання щодо погашення заборгованості на загальну суму 51 105,83 грн., проте відповідач залишив зазначене повідомлення банку без відповіді та задоволення (а.с. 23-25).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 001 від 04.03.2020 року ОСОБА_1 видано кредитний ліміт в сумі 10 000,00 грн., який змінювався неодноразово та останній раз був збільшений 03.03.2022 року до 28 600,00 грн. (а.с. 25зв).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 001 від 04.03.2020 року, згідно з яким, станом на 01.07.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 51 105,83 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 28 597,85 грн., заборгованість за відсотками 22 507,98 грн. (а.с. 26-28).

Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 04.03.2020 року по 01.07.2024 року, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача (а.с. 28зв-37).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Підписуючи заяву № 001 на приєднання до ДКБО та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 була обізнана про розмір та порядок нарахування відсотків у разі використання встановленого по картці кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, АТ «ПУМБ» неодноразово збільшувало первісно встановлений ОСОБА_1 кредитний ліміт, однак остання не надала доказів на підтвердження того, що висловлювала свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту.

Наданий банком розрахунок відповідачем в частині стягнення процентів належними і допустимими доказами не спростований. Отже, суд вважає встановленим існування між сторонами кредитних правовідносин, узгодженість процентної ставки.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що вимоги кредитного договору відповідачем належним чином не виконувались, в результаті чого виникла заборгованість, яка доведена позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, є обґрунтованими у сумі 51105,83 грн. і позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (; вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 51 105 (пятдесят одна тисяча сто пять) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 12.02.2025 року.

Суддя І.А. Ілюшик