1Справа № 335/7242/24 2/335/159/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову зазначає, що Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ».

Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше.

ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення №72 площею 220,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір №72217481 про надання послуги з постачання теплової енергії (наділ Договір) за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення 72, між позивачем та ОСОБА_1 з 01.11.2021 є укладеним (вказаний договір приєднання розміщений на офіційному сайті «Концерну «МТМ»).

Житловий будинок АДРЕСА_1 , оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Нежитлове приміщення №72 не обладнане приладом розподільного обліку теплової енергії.

Відповідно до пункту 11 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 31.03.2024 на загальну суму 111 373,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості; сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги.

Відповідач за період 01.11.2021 - 31.03.2024 не виконав свої обов`язки по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії згідно умов Договору, у зв`язку з чим у відповідача виникла грошова заборгованість у розмірі 111 373,69 грн.

Факт отримання послуг з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення боржника підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалюваного сезону відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалюваний сезон в м. Запоріжжі, знаходженням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку.

Таким чином, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» суму грошової заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 111 373,69 грн. та судові витрати у розмірі судового збору 2 422,40 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала частково, з підстав викладених у письмових поясненнях. Підтримала надані письмові пояснення відповідача, відповідно до яких просила ухвалити у справі рішення, яким вимоги позивача, що були пред`явлені в позові, до відповідача задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по березень 2024 року у сумі 43003,50 грн. яка визначена у контррозрахунку відповідача.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 , є власником нежитлового приміщання (літ А-5) за адресою АДРЕСА_1 приміщення 72 загальною площею 220,8 кв.м.

Багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 в якому розташоване нежитлове приміщення відповідача, обладнано вузлом комерційного обліку. Нежитлове приміщення відповідача не оснащене приладом розподільного обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон № 2189-VIII) визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як передбачено п.п. 35, 36 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки невизначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положення ч. 1 ст. 9 Закону України № 2189-VIII.

Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV), споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У спірний період правовідносини, які виникають в процесі споживання теплової енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - перша редакція Методики 315) і наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2022 р. № 358, яким внесено зміни до Методики № 315 (далі друга редакція Методики № 315).

З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон), згідно з ч. 1 ст. 6 якого, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є зокрема споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг. При цьому, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами укладених договорів (ч. 1 ст.7 даного Закону). Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону, до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 цього Закону.

Доказів обрання співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», сторонами суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії є укладеними між сторонами з 01.11.2021 через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Так, пунктом 5 індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії (далі - договір) передбачено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу (відповідач) послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно з п. 32 договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п. 36 договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

Відповідно до п. 38 договору, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Як зазначається із позовної заяви та долученого до нього розрахунку заборгованості, Концерном «МТМ» було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 31.03.2024 на загальну суму 111 373,69 грн.

В запереченнях на письмові пояснення відповідача, позивач разом з нарахуваннями, що викладені в табличній формі, зазначає, що письмові пояснення відповідача вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У спірний період з 01.11.2021 по 31.03.2024 правовідносини, які виникають в процесі споживання теплової енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі - перша редакція Методики 315) і наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2022 №358, яким внесено зміни до Методики № 315 (далі - друга редакція Методики № 315).

У абзаці 8 акр.1 відповіді Концерну «Міські теплові мережі» №4040/42-6452 від 09.07.2024 (далі відповідь від 09.07.2024) зазначено, що на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.10.2023 № 601 «Про затвердження Акту обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було виконано перерозподіл теплової енергії за період з січня 2022 року по березень 2024 року.

Перерахунок пов`язаний з помилкою позивача, яка призвела до необґрунтованих та величезних нарахувань з завищеною кількістю Гігакалорій, що не відповідала фактичному обсягу тепла. У зв`язку з цим було утворена комісія з представників Департаменту з управління ЖКГ, Архітектури, Концерну «МТМ» та управляючих компаній на підставі Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 513 від 14.09.2023.

Така комісія, керуючись «Порядком визначення належності підвальних приміщень багатоквартирних будинків до приміщень з транзитними мережами опалення» (далі Порядок), склала Акт від 18.10.2023 р. та встановила, що у приміщенні Відповідача відсутні опалювальні прилади (п.1 таблиці Акту) і в наявності лише заізольовані та неізольовані горизонтальні і вертикальні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення.

В Акті значиться лише дві категорії і після обстеження потрібно було підкреслити лише одну з них: «окреме приміщення з транзитними мережами»; «опалюване приміщення». Приміщення Відповідача визнане «окремим приміщенням з транзитними мережами.

Позивачем не було зроблено перерахунок за листопад та грудень 2021 року, де фактично нарахування проводились на площу, як для «опалюваного приміщення» без приладу обліку по формулі 8, яка знаходиться в першій редакції Методики № 315.

У листопаді та грудні 2021 діяли формули першої редакції Методики № 315 в якій було 4 категорії приміщень: «неопалюване приміщення»; «опалюване приміщення»; «приміщення з індивідуальним опаленням»; «приміщення з комбінованим опаленням».

В другій редакції Методики №315 змінила назву одна категорія де - «неопалювані приміщення» стали «окремими приміщеннями з транзитними мережами».

Таким чином, нарахування Концерном «Міські теплові мережі» у листопаді та грудні 2021 року та наступні місяці у спірній період проводились на «опалювану площу», якої немає у підвалі відповідача.

Також, слід зазначити, що Методика № 315 в першій редакції діяла лише два місяці і на момент затвердження Порядку (14.06.2023) вступила в силу друга редакція Методики № 315 в якій змінила назву одна категорія де «неопалювані приміщення» стали «окремими приміщеннями з транзитними мережами».

Таким чином в Порядку вказувалась тільки назва з другої редакції Методики № 315 «окреме приміщення з транзитними мережами».

Таким чином позивач повинен провести перерахунок не тільки з січня 2022 року, а і за листопад та грудень 2021 року як для «неопалюваного приміщення» тому, що така назва кореспондується з наступними нормативно - правовими актами:

- пунктом 7.7.11 «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71 зареєстрованого в Мінюсті України 05.03.2007 за № 197/13464 визначено, що усі теплопроводи й арматура в неопалюваних приміщеннях повинні бути в ізоляції;

- відповідно до пунктів 2.8.5. та 2.8.8. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства України 17.05.2005 р. за № 76, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 у приміщеннях, що не опалюються, у період підготовки до зими слід перевірити стан і зробити ремонт ізоляції труб водопроводу і каналізації, центрального опалення (далі - ЦО) і ГВП, утеплити протипожежний водопровід.

У літній період проводяться роботи щодо систем опалення і гарячого водопостачання ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів.

Загальновідомо, що у підвалі будинку прокладаються тільки розподільчі трубопроводи, що в обов`язковому порядку повинні бути в ізоляції на виконання вищевказаних законодавчих норм.

В першій редакції Методики № 315, у абзаці 9 п.1 розділу ІІ «Порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу у будівлі теплової енергії», зазначено, що для приміщень з індивідуальним опаленням та неопалюваних приміщень здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у приміщення від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньобудинкових систем відповідно до пункту 4 розділу V Методики.

Розділ V має назву: «Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП.

Приміщення Відповідача це частина підвалу будинку, через яку прокладені трубопроводи, що призначені виключно для функціонування системи опалення будинку.

В пункті 4 розділу V Методики зазначено, що обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки неізольованого транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення, у тому числі стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, визначається розрахунково за результатами енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього будинку.

В цьому розділі значиться тільки одна формула 19 по якій визначається обсяг теплової енергії тільки для неізольованих трубопроводів.

В Акті від 18.10.2023 зазначено, що неізольовані 10,0 м горизонтальних труб та 7,5 м. вертикальних стоякових труб.

Тобто, необхідно визначити теплові втрати по формул 19 Методики № 315 першої редакції та лише за такий обсяг виставити до оплати споживачу.

Також, з таблиці Додатку № 1 до відповіді від 09.07.2024 вбачається, що для підвалу виставляються обсяги на ЗБП (МЗК, функц.).

Разом з тим, по формулам першої редакції Методики № 315 на «неопалювані приміщення» не може розподілятись загальні обсяги теплової енергії на місця загального користування (МЗК - QМЗК ) та загальні обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування системи опалення (Q заг. ф.с.).

Таке твердження обґрунтовується формулою 1 де вказані всі складові, які входять до загального обсягу, що зафіксований вузлом комерційного обліку.

Загальний обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення) (Qопбуд) розраховується за формулою, яка зазначена в таблиці.

Так, наприклад Q заг. ф.с. це загальний обсяг витарчений на забезпечення функціонування системи опалення та визначаються у відсотковому значенні.

Також, в формулі 1 значиться обсяги теплової енергії виключно для опалюваних приміщень та загальні обсяг теплової енергії на опалення МЗК.

В формулі 1 не визначено окремо обсягу на неопалюване приміщення, оскільки теплові втрати від ізольованих або неізольованих труб не являються опаленням та не можуть забезпечити нормативну температуру + 18оС за рахунок теплоносія від виконавця.

розрахунки обсягу теплової енергії проводиться виключно на підставі формул.

Тобто необхідно брати до уваги тільки символьні показники та їх розшифровку, а потім підставляти дані, які вказані в формулі.

Так по формулі 1 визначається Q заг. ф.с. загальний обсяг на забезпечення функціонування системи опалення будинку.

Натомість , по формулі 19 першої редакції розраховується індивідуальний обсяг теплових втрат (Qопінд.ф.с), який надходить від ділянки неізольованого транзитного трубопроводу індивідуально до неопалюваного приміщення (пункт 4 розділу V Методики).

В символі (Qопінд.ф.с) - значиться скорочено слово інд. індивідуальне, а не загальне , як в формулі 1 - Q заг. ф.с.

Слід зазначити, що законодавець визначив труби, які проходять через частинку підвалу, що знаходиться у приватній власності, - транзитними трубопроводами.

Від такого словосполучення і утворилась нова назва для «неопалюваних приміщень» які у другій редакції стали - «окреме приміщення з транзитними мережами».

Як в першій, та і в другій редакції Методики визначено тільки 4 категорії /типи приміщень, де змінилась лише назва одного типу/ категорії приміщення «неопалювані приміщення» стали «окремими приміщеннями з транзитними мережами».

Оскільки в неопалюваному підвалі Відповідача є неізольовані 10,0 м горизонтальних труб та 7,5 м. вертикальних стоякових труб, то у конррозрахунку за листопад та грудень 2021 р. правомірно застосована формула 19 по якій визначався індивідуальний обсяг теплових втрат, що надходить від ділянок неізольованого трубопроводу - (Qопінд.ф.с) .де 0,86 х 10 -6 - перевідний коефіцієнт одиниць вимірювання фізичних величин; 14 - загальний коефіцієнт тепловіддачі зовнішньої поверхні неізольованого трубопроводу, Вт / (м -2 х К);

t - температура внутрішньої поверхні трубопроводу, °C; для будь-якого трубопроводу внутрішньобудинкової системи опалення за опалювальний період приймається - 45 °C, для будь-якого трубопроводу внутрішньобудинкової системи ГВП - 52,5 °C;

t вн.норм - нормативна внутрішня температура для кімнати/приміщення, що приймається з урахуванням положень пункту 1 розділу VI цієї Методики для опалювального періоду, °C;

l - довжина транзитного трубопроводу, м;

d - зовнішній діаметр трубопроводу, м;

ф - кількість годин у розрахунковому періоді, год.

Також для розрахунку вартості кількості теплових втрат в Гкал потрібно застосувати одноставковий тариф тому, що для неопалюваних підвалів не визначають теплове навантаження по формулам 2.11. та 2.12 КТМ 204 України 244-94, оскільки для підвалів нормативна температура не встановлена.

Таке твердження узгоджується з висновком Запорізького апеляційного суду у постанові від 15 січня 2024 р. по іншій, аналогічній справі № 336/7212/22 де визначено, що для визначення теплового навантаження на будівлю позивачем застосовується формула 2.12 КТМ 204 України 244-94.

В розшифровці формули зазначено, що tвн = 18оС усереднена розрахункова температура внутрішнього повітря опалюваних будинків (передостанній абзац арк.3 та передостанньому абзаці арк.6 та арк.7 відповіді № 1699/42-2798 на адвокатський запит № 07/03 від 07.03.2023),

Тобто, теплове навантаження розраховується виключно для приміщень де встановлена нормативна температура + 18оС.

В таблиці № 4 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки» та аналогічній таблиці № 2 ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки» для підвалів нормативна температура не визначена.

Таким чином, правильним є висновок, що теплове навантаження для підвалів не розраховується, а тому нарахування по умовно-постійній частині тарифу є безпідставним.

Крім того в рішеннях виконавчого комітету Запорізької міської ради № 374 від 11.10.2021 р.; №3 від 13.01.2022 р.; № 39 від 10.02.2022 р. першим визначено «Одноставковий тариф» для всіх категорій споживачів.

Згідно п. 48 Постанови Кабінету Міністрів України « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011 р. Формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно-постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження) частин тарифу, застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості, витрат на відшкодування втрат та відповідного річного планованого прибутку, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку.

Тобто вартість 1 Гкал по одноставковому тарифу = умовно- змінна + умовно- постійна частини двоставкового тарифу.

Таким чином в контррозрахунку правомірно застосовувати одноставковий тариф.

Таким чином, фактична заборгованість за листопад та грудень 2021 року становить:

Листопад 2021 р.

до 28 листопада - 0,00000086 *14 ( 45-5) * 10,0 м * 0,045 * 672 = 0,145636

0,00000086 *14 ( 45-5) * 7,5 м * 0,015 * 672 = 0,036409 (0,145636 + 0,036409) * 3857,99 = 702,33 грн.

29,30 листопада

0,00000086 *14 ( 45-5) * 10,0 м * 0,045 * 48 = 0,010402

0,00000086 *14 ( 45-5) * 7,5 м * 0,015 * 48 = 0,002600

(0,010402+0,002600) * 7081,24 = 92,07 грн.

Грудень 2021 р.

0,00000086 *14 ( 45-5) * 10 м * 0,045 * 744 = 0,161239

0,00000086 *14 ( 45-5) * 7,5 м * 0,015 * 744 = 0,040310

(0,161239+0,040310) * 3885,11 = 783,04 грн.

З 01 січня 2022 року застосовуються формули з Методиці № 315 в другій редакції, в якій термін «неопалювані приміщення» виключили та замінили на:

- окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії.

Обсяг теплової енергії для таких приміщень входить до загальнобудинкових потреб. Це визначено в термінах Методики № 315. А саме:

- загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Тобто згідно терміну, по формулі 23 визначаються всі теплові втрати на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (на всю довжину трубопроводів у підвалі, горищі всього будинку до якої також входить довжина труб у підвалі Відповідача).

А потім, щоб не було подвійного нарахування, з загальних теплових втрат обов`язково віднімають теплові втрати виключно для труб, які знаходяться у підвалі Відповідача, які вже визначені по формулі 23 та виставляються окремо.

Така формула майже аналогічна формулі 19 з Методики № 315 у першій редакції (знаходиться у розділі де визначено формули для розрахунку загальнобудинкових потреб) та відрізняється лише тим, що не потрібно знати діаметр труб і не застосовується температура для підвалів, оскільки нормами ДБН вона взагалі не визначена.

Таке твердження узгоджується з висновком Запорізького апеляційного суду у постанові від 15 січня 2024 р. в іншій, аналогічній справі № 336/7212/22 де визначено, що Таким чином обсяг, теплових втрат для приміщень у підвалі потрібно визначати по формулі 23, що знаходиться у розділі ІV «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудикові потреби опалення» Методики у другій редакції від 28.01.2022 де застосовується показник: Lпідв. довжина трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалі.

Також, згідно пунктів В4 та В5 додатку „В ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будинки загальна площа житлового будинку визначають як суму площ поверхів будинку, виміряних у межах внутрішніх поверхонь зовнішніх стін, а також площ балконів і лоджій. Площа сходових кліток, ліфтових та інших шахт включається до площі поверху з урахуванням їх площ на рівні даного поверху.

Площа горищ і технічних поверхів та підвалів до площі будинку не включається.

Таким чином, у нежитловому приміщенні Відповідача відсутня опалювана площа і у підвал поступають тільки теплові втрати від трубопроводів на забезпечення функціонування системи опалення.

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію

Таким чином, починаючи з січня 2022 р., розрахунок теплових втрат у контррозрахунку Відповідача розраховується по формулі № 23 Методики № 315 другої редакції, оскільки транзитні труби у підвалі Відповідача є частиною трубопроводу на забезпечення функціонування системи опалення будинку.

Згідно Акту від 18.10.2023 р довжина ізольованого трубопровода 80,3 п.м. (52,8 + 27,5), а також не ізольованого 17,5 п.м. ( 10+ 7,5).

Слід зазначити, що в формулі 23 є також показники: для ізольованих трубопроводів встановлено показник g вт.підв. 11Вт/м; для не ізольованих трубопроводів g вт.підв. (11Вт/м + 100%) = 22 Вт/м.

В кожному місяці є кількість годин m опал.розр. 24 х 30 = 720 годин.

24 х 31 = 744 години.

Січень 2022 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171

0,86 * 10-6 * 22 * 17,5 * 744 = 0,246338

(0,565171+0,246338) * 3885,11 = 3152,80грн.

Лютий 2022 р.

до 09.02. ( 9 * 24 = 216 год.)

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 216 =0,164082 Гкал

0,00000086*22*17,5*216= 0,071518 Гкал

(0,164082 + 0,071518) * 3885,11 = 915,33 грн.

З 10.02 0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 456 = 0,346395 Гкал

0,00000086*22*17,5*456= 0,150982 Гкал

(0,346395 + 0,150982) * 4179,06 = 2078,57 грн.

Березень 2022 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 =0,565171 Гкал

0,00000086*22*17,5*744= 0,246338 Гкал

(0,565171+0,246338) * 4179,06 = 3391,34 грн.

Листопад 2022 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 641 = 0,486928 Гкал

0,00000086 * 22* 17,5 * 641 = 0,212235 Гкал

(0,486928 + 0,212235) * 4179,06 = 2921,84 грн.

Грудень 2022 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 744= 0,246338

(0,565171 + 0,246338) * 4179,06 = 3391,34 грн.

Січень 2023 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22* 17,5 * 744 = 0,246338 гкал

(0,565171 + 0,246338) * 4179,06 = 3391,34 грн.

Лютий 2023 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 672 = 0,510477 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 672 = 0,222499 Гкал

(0,510477 + 0,222499) * 4179,06 = 3063,15 грн.

Березень 2023 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 744 = 0,246338 Гкал

(0, 565171 + 0,246338) * 4179,06 = 3391,34 грн.

Листопад 2023 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 367 = 0,278787 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 367 = 0,121514 Гкал

(0,121514 + 0,278787) * 4728,95** = 1893,00 грн.

** Згідно рішення виконкому ЗМР № 555 від 26.09.2023 одноставковий тариф без ПДВ для «інші споживачі» - 3551,45 грн. Але він скоригований на коефіцієнт підвищення вартості газу з листопада 2023 року по березень 2024 року

Грудень 2023 р.

0 ,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 744 = 0,246338 Гкал

(0, 565171 + 0,246338) * 4497,68 = 3649,91 грн.

Січень 2024 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 744 = 0,246338 Гкал

(0, 565171 + 0,246338) * 4383,44 = 3557,20 грн.

Лютий 2024 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 696 = 0,528708 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 696= 0,230045 Гкал

(0,528708 + 0,230045) * 4276,06 = 3244,47 грн.

Березень 2024 р.

0,86 * 10-6 * 11 * 80,3 * 744 = 0,565171 Гкал

0,00000086 * 22 * 17,5 * 744 = 0,246338 Гкал

(0, 565171 + 0,246338) * 4170,54 = 3384,43 грн.

Загальна сума за обсяг теплових втрат буде всього 43003,50 грн. (702,33 + 92,07 + 783,04+3152,80+915,33+2078,57+3391,34+2921,84+3391,34+3391,34+3063,15+3391,34+1893,00+3649,91+3557,20+3244,47+3384,43).

Отже фактична заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у вигляді теплових втрат від транзитних трубопроводів у «окреме приміщення з транзитними мережами опалення» становить 43 003,50 грн. (сорок три тисячі три грн. 50 коп.).

Розрахунок заборгованості наданий позивачем, суд вважає неналежним доказам з наступних підстав.

З січня 2022 року по березень 2024 року нарахування необхідно проводити по формулі 23 Методики 315, яка вказана в другій редакції цього нормативно - правового акту, що позивачем помилково не було застосовано.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення, яке належить відповідачу, не обладнано приладами опалення. У вказаному нежитловому приміщенні проходять трубопроводи опалення та стояки, які заізольовані, виконують функцію подачі теплової енергії для приладів опалення, тобто функцію транзиту теплоносія. Так, нежитлове приміщення, яке належить відповідачу відноситься до неопалюваного підвалу, тому позивачем застосована не вірна формула для визначення кількості теплових втрат та, як наслідок, заборгованість за період з листопада 2021 була безпідставно завищена.

Обсяг теплових втрат для приміщень у підвалі потрібно визначати по формулі 23, що знаходиться у розділі ІV «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудикові потреби опалення» Методики у другій редакції від 28.01.2022 де застосовується показник: Lпідв. довжина трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах.

Отже, позивачем безпідставно нараховано відповідачу заборгованість у сумі 111 373,69 грн., жодних зауважень до контррозрахунку позивачем надано не було, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 43003,50 грн.

Враховуючи вказані вище обставини, вимоги позивача до ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 у сумі 43003,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 935,33 грн.

Керуючись 12, 13, 76-82,89,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 43 003 гривень 50 копійок та судовий збір в розмірі 935 гривень 33 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі», , місцезнаходження юридичної адреси: 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», б. 137.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Воробйов