Номер провадження: 22-ц/813/2982/25
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дришлюка А.І., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2024 року у складі судді Мазун І.А.,

встановив:

У липні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.12.2021, що зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було зроблено актовий запис № 3542. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Переконаний, що сенсу в підтриманні сімейних відносин не має, оскільки не підтримують шлюбних відносин. На теперішній час спору щодо майна не мають.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, зареєстрований 28 грудня 2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було зроблено актовий запис № 3542, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 повністю, надати строк для примирення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 терміном 3 місяці.

В ході апеляційного розгляду справи, 20.12.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 ,у якій останній просить суд на підставі ст. 206, ст. 373 ЦПК України прийняти відмову від позову у справі та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Від представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 31.01.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, у якій представник просить суд розглядати справу без участі апелянта та її представника. Із заявою ОСОБА_1 про відмову від позову від 20.12.2024 ознайомлена та проти її задоволення не заперечує.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши заяву про відмову від позову, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про її задоволення, з огляду на таке.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У пункті 4 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 20.10.2020 в справі №2-2394/2009).

Наслідки відмови від позову та закриття провадження по справі, передбачені ч.2 ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі, про що ним зауважено у своїй заяві.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення заяви позивача про відмову від позову і закриття провадження у справі, та як наслідок визнання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2024 року у відповідності до положень ст. 373 ЦПК України нечинними.

Згідно ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 1816,80 грн., що стверджується квитанцією: 8537-2621-3222-7684 від 14.11.2024 про сплату судового збору, а тому у відповідності до ч.2 ст.142 ЦПК України, ОСОБА_2 підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 908,40 грн. сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 49, 142, 206, 255, 373 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2024 року визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 908,40 гривень сплаченого за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 06.02.2025

Головуючий:

Судді: