СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/130/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Петренко Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_5

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_5 про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), заінтересоваі особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Міністерство оборони України (АДРЕСА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 07.08.2019 року до дня смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 06.02.2025 року представник заінтересованої особи Новіков Я.А. заявив клопотання про залишення заяви без розгляду, оскільки існує спір про право тому, що ОСОБА_2 заперечує проти заявлених вимог а тому даний спір не може вирішуватися за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів:1) родинних відносин між фізичними особами.

За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» прави про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку, що юридичний факт, по своїй суті, це передумова правовідносин, встановлення якого може бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки такі як - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій, в іншому ж випадку, тобто у разі наявності в заяві будь-яких вказівок на породження спору, такі заяви розглядаються в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

З урахуванням того, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для реалізації соціально-економічних прав, а саме отримання грошового забезпечення військовослужбовця та бойових виплат, заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує проти встановлення такого факту, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір про право щодо виплат, а тому заяву необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення з позовом до суду на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 260, 261, 315, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_5 про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), заінтересоваі особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Міністерство оборони України (АДРЕСА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), заінтересоваі особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Міністерство оборони України (АДРЕСА_3) про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко