Справа № 548/2599/24
Номер провадження 2/541/371/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2025 року із Хорольського районного суду Полтавської області до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за територіальною підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період її навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 з подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2024 року і до досягнення позивачкою 23-х років, за умови продовження навчання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона є донькою ОСОБА_2 . Останнім часом батько не надає матеріальної допомоги на її утримання. На даний час вона навчається на 2 курсі Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, термін навчання з 25.09.2023 по 31.06.2027 на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 72910,00 грн на рік. Навчання на денній формі не дає змоги повноцінно влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе утримувати, тому вона своїх доходів не має та потребує матеріальної допомоги від батьків. Їй потрібні кошти на придбання книг, зошитів, одягу, харчування, засоби гігієни та інші дрібні витрати. В зв`язку з навчанням в іншому місті вона змушена деякий час проживати окремо в м. Полтава в квартирі своєї бабусі, але вона потребує допомоги зі сплати комунальних послуг, які сплачує її матір ОСОБА_1 . Також матір забезпечує харчовими продуктами та надає необхідну матеріальну допомогу для забезпечення повсякденних транспортних та інших витрат, однак її доходів не вистачає для повноцінного життя. Матір отримує мінімальну заробітну плату, а також на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько, відповідач, по справі, має постійний заробіток , а також отримує додатковий заробіток від ремонту комп`ютерів, отже має можливість сплачувати аліменти на навчання.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідач в поданому 15.01.2025 відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову. Вказував, що після розірвання шлюбу з матір`ю позивачки, дочка залишилась жити із ним, тому він її утримував та забезпечував, в той час як матір позивачки, матеріальної допомоги не надавала. Позивачка з його родиною кілька років, інколи на короткий термін (вихідні чи канікули) перебувала в селі, де проживає її брат та матір. Останній рік свого навчання позивач проживала з його матір`ю, ОСОБА_5 , а також від неї отримала в дар квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Цю квартиру позивач здає в оренду, та отримує з неї дохід, які перераховує позивачу бабуся ОСОБА_5 . Перший рік навчання у вищому навчальному закладі оплачував він. Він також має проблеми зі здоров`ям, ваду серця та потребує обстеження та призначення лікування. Наразі він має велику багатодітну сім`ю, дружину ОСОБА_6 та чотирьох неповнолітніх дітей. В новому шлюбі є як спільні так і діти дружини від попереднього шлюбу, біологічний батько яких помер. Отже на його утриманні дружина, яка наразі находиться у відпустці по догляду за дитиною, та неповнолітні діти. Також одна дитина ОСОБА_7 має вроджені вади сечостатевої системи та хребта, який потребує систематичних обстежень та курсів лікування. Крім того, дружина має матір інваліда, ОСОБА_6 , яка потребує догляду та додаткових витрат. Його матір теж пенсіонер, яка втратила чоловіка, наявність в неї пенсії не значить , що їй не потрібна додаткова допомога з вирішенням побутових чи інших проблем. Також наразі на розгляді Хорольського районного суду Полтавської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, отже на його утриманні перебуває ще й неповнолітній син. Щодо доходу зазначив, що дійсно працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування в МРЦ МВС України «Миргород». Єдиний дохід, це заробітна плата, середньомісячний дохід після утримання податків та зборів становить близько 14509 грн. Оскільки з дружиною спільний сімейний бюджет, то її доходи, які становлять 860 грн - соціальна виплата по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, 2100 грн - виплата на дитину з багатодітної родини, та на хлопців пенсія по втраті годувальника на двох 2833 грн 20 коп. Також наразі він має заборгованість по кредитному рахунку, яка становить 43112 грн 13 коп. Вважав, що оскільки дочка повнолітня, тому має можливість себе матеріально забезпечувати.

Позивач у поданій відповіді на відзив вказувала, що матір ОСОБА_1 під час її проживання з батьком, надавала кошти на її утримання, надсилаючи їх на картку та купувала необхідні речі, одяг, взуття, предмети особистої гігієни. Коли їй були потрібні кошти на виготовлення дипломної роботи в Керамічному коледжі, то їх надала мати. Також матір придбала для навчання необхідний їй ноутбук. Минулої зими, вона поламала ногу (був складний гвинтоподібний перелом з уламками), але від батька не отримала матеріальної допомоги. За перший рік навчання, коли батько стверджує, що він сам утримував її, мати щотижня надсилала їй кошти на харчування та сплачувала комунальні послуги. На сьогодні її матір не в змозі самостійно забезпечувати її та брата, оскільки він тяжко хворіє, тому не може його покинути та поїхати на заробітки до Польщі, як вона це робила раніше, що в основному і було головним джерелом фінансового забезпечення. В період навчання вона змушена була проживати із новою сім`єю батька, щоб не оплачувати оренду квартири, пізніше проживала у бабусі і при першій же нагоді повернулась жити до своєї матері.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві Суду пояснила, що спільна з відповідачем дочка навчається на 2 курсі Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, термін навчання з 25.09.2023 по 31.06.2027 на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 72910,00 грн на рік. Дитина знаходиться на її утриманні, оскільки вона оплачує навчання, проживання, харчування. Вона не може в повній мірі забезпечити дитину, тому вважала, що оскільки відповідач є працездатним, має постійний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу спільній дочці.

Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки не має можливості утримувати повнолітню дочку, так як на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років та четверо неповнолітніх дітей, двоє з яких діти дружини, батько яких помер. Також він має утримувати сина від першого шлюбу. Крім того, має незадовільний стан здоров`я та потребує обстеження та лікування.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миргород Полтавської області народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.01.2004 (а.с.8).

ОСОБА_3 є студенткою Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, термін навчання з 25.09.2023 по 31.06.2027, контрактна основа. Вартість навчання 72910,00 грн (а.с.9).

Відповідно до довідки від 08.08.2024 за період з вересня 2023 року по липень 2024 року за навчання позивачки сплачено 19356,00 грн (а.с.9).

Матір позивачки, ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді заробітної плати в середньомісячному розмірі 8072,17 грн. (а.с. 10).

Позивачем надані електронні квитки та квитанції на оплату проїзду у міському та міжміському транспорті (а.с. 83-89).

Відповідач працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування в МРЦ МВС України «Миргород» та має середню заробітну плату без відрахування обов`язкових платежів в розмірі 18024,33 грн (а.с. 67).

Згідно договору дарування ОСОБА_3 має у власності квартиру АДРЕСА_2 , яку отримала в дар від своєї бабусі, матері відповідача, ОСОБА_5 (а.с. 57). В зазначеній квартирі проживають наймачі, орендну плату отримує позивач, що підтверджується заявою ОСОБА_3 та наданими квитанціями про перерахунок коштів на рахунок позивачки, що не заперечували сторони в судовому засіданні (а.с 40,105).

Відповідач згідно квитанцій надавав матеріальну допомогу позивачці , в період з січня 2023 року по травень 2024 року оплачував навчання та в період із січня 2022 року по березень 2024 року надав кошти на побутові потреби (а.с.40).

Відповідач створив нову сім`ю та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження, ОСОБА_9 , 2016 року народження та ОСОБА_10 , 2023 року народження (а.с. 45,46,48-56).

ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_3 , де з ним зареєстровані його дружина ОСОБА_6 та неповнолітні діти ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а.с. 48-52,58).

Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років та отримує відповідну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860 грн, 2100 грн - соціальні виплати на дитину з багатодітної родини, та пенсію по втраті годувальника на двох дітей, батько яких помер в розмірі 2833 грн 20 коп. (а.с. 68,71).

Дитина ОСОБА_7 має вроджені вади та потребує періодичного обстеження та постійного лікування (а.с. 59-65).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 . Дочка є повнолітньою, проте продовжує навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В. Г Короленка. Період навчання з 25 вересня 2023 року по 31 червня 2027 року, контрактна основа.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що її навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд в іншому місті, придбавати канцелярські прилади, однак всупереч вимог ст. 81 ЦПК України позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження можливості відповідачем надавати їй допомогу.

Враховуючи те, що відповідач має постійний дохід у вигляді заробітної плати, однак має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, чотирьох неповнолітніх дітей, має задовільний стан здоров`я та надає періодично матеріальну допомогу позивачу, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 430 ЦПК України; ст.ст. 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 аліментів на період її навчання, в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 з подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2024 року і до досягнення позивачкою 23-х років, за умови продовження навчання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повне судове рішення складене 10 лютого 2025 року.

Суддя О. А. Городівський