Провадження №2/932/3232/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Кравченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся із позовом в якому просить стягнути із ОСОБА_2 в свою користь 1 850 062,50 грн. боргу за договором позики від 22.11.2021.

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 27.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 , на підставі розпорядження керівника апарату суду від 27.08.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи, ухвалою судді 29.08.2024 справу прийнято до розгляду головуючим суддею Цитульським В.І.

Ухвалою суду від 17.12.2024 закрито підготовче провадження.

Ухвалою від 20.01.2025 постановив про заочний розгляд справи.

Узагальнені доводи позивача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 22.11.2021 між сторонами укладено договір позики, а 17.01.2022 укладено додаткову угоду до вказаного договору. На виконання умов договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 52 525 доларів США, про що складено розписку. Грошові кошти мали бути повернуті до 22.11.2022 проте відповідач коштів не повернув. Позивачем перераховано суму боргу у гривні виходячи із курсу АТ КБ «Приватбанк» станом на 19.12.2023.

Також позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 тис.грн.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Узагальнені доводи відповідача.

Відповідач відзиву не подав, до суду не з`явився.

Обставини, встановлені судом.

Між ОСОБА_1 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником укладено договір позики від 02.11.2021.

Також між вказаними особами укладено додаткову угоду від 17.01.2022 до вказаного договору позики.

За умовами договору позикодавець надає у власність позичальника, а позичальник приймає грошові кошти в сумі 1 483 831,25 грн., що є еквівалентом 52 525 доларів США, в свою чергу позичальник зобов`язаний повернути позику у визначені договором строки. Загальна сума в гривнях, ка підлягає поверненню буде відповідати 52 525 доларів США за курсом АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу не пізніше 22.11.2022.

Сторонами також погоджено графік повернення позики яким передбачено щомісячне повернення позики.

Згідно розписки, складеної ОСОБА_2 17.01.2022, він отримав у позику від ОСОБА_1 1 483 831,25 грн., що є еквівалентом 52 525 доларів США та зобов`язався повернути до 22.11.2022.

Вказані документи знаходяться в матеріалах цивільної справи.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 10 736 грн.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частинами першою, другою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі №6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі №6-996цс17, Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18) та від 14.04.2020 у справі №628/3909/15 (провадження№ 61-42915св18).

У відповідності до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Висновки суду.

Наданими позивачем оригіналами договору позики, додаткової угоди до нього та розписки підтверджується факт надання позивачем відповідачу у позику грошових коштів в сумі 1 483 831,25 грн., що є еквівалентом 52 525 доларів США до 22.11.2022.

Сторонами в договорі встановлено, що позика повертається в гривнях в еквіваленті 52 525 доларів США за курсом АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу.

Відповідач у належний процесуальний спосіб не заперечив факт підписання вказаних документів та отримання грошових коштів. Зокрема не подав відзиву із відповідними мотивами та доказами.

Факт повернення позики відповідачем не доведено.

З огляду на наведене та діючи в межах заявленого розміру стягнення вбачається наявність підстав для стягнення із відповідача заявлених до стягнення 1 483 831,25 грн.

Розподіл судових витрат.

Враховуючи факт задоволення позову із відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 10 736 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу не підлягають до відшкодування у зв`язку із ненаданням позивачем жодного доказу на їх підтвердження.

Керуючись ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовільнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 483 831,25 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 10 736 грн.

Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20.01.2025.

Суддя: В.І. Цитульський