Справа № 534/953/24
Провадження № 2/536/239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Талдикіної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позов обґрунтований зокрема тим, що 19 жовтня 2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області було винесено судовий наказ № 534/1631/17 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) починаючи з

02.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем вказано, що на сьогоднішній день змінився його сімейний стан та стан його здоров`я.

Після ухвалення судового наказу, у 2021 році він одружився, у шлюбі народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, крім спільної дитини з відповідачем, на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та малолітній син.

28.02.2022 року він був мобілізований до лав Збройних Сил України, де внаслідок отриманого поранення при захисті держави від агресії російської Федерації, яке пов`язане з захистом Батьківщини, отримав 2 групу інвалідності, проходе планове лікування 4 рази на рік. Стан його здоров`я суттєво погіршився, вимушений проходити постійне амбулаторне та стаціонарне лікування. На постійній основі, 2 рази на рік проходить обстеження в інституті І.П. Ромаданова м. Київ (відділення нейро-офтальмології), знаходиться на обліку в Полтавському військовому шпиталі.

За даними виписки із медичної карти амбулаторного хворого МСЧ ПраТ "Полтавський ГЗК" він у 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках, не мав проблем із здоров`ям, був приданий до роботи.

За даними витягу з протоколу № 726 від 29 лютого 2024 року засідання штатної військово лікарської комісії 21.05.2022 року позивачем отримано вибухову травму.

Згідно довідки МСЕК № 528942, від 01.03.2024 року, позивачу встановлена 2 група інвалідності, причиною інвалідності вказана травма, пов`язана із захистом Батьківщини. Зроблено висновок щодо допустимості умов праці без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень.

Згідно довідки від 02.03.2024 року Комунального некомерційного підприємства "ЛІКАРНЯ ІНТЕНСИВНОГО ЛІКУВАННЯ І РІВНЯ М. ГОРІШНІ ПЛАВНІ" ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ КРЕМЕНЧУЦЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, він 02.03.2024 року звертався в відділення зі скаргами на стан здоров`я.

Таким чином, з моменту ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини суттєво погіршився стан здоровя, оскільки він отримав другу групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та за станом здоров`я взмозі виконувати лише роботу без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень, вимушений проходити постійні медичні огляди та лікування.

Також відомо, що змінився сімейний стан та покращився матеріальний стан відповідача. На момент ухвалення судового наказу вона не працювала, а здійснювала догляд за нашою спільною дитиною. На даний час відповідач є працездатною особою та офіційно працевлаштована, набула у власність нерухоме майно.

Таким чином, вважає, що факт одруження, народження сина, перебування на його утриманні дитини та дружини, перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, обставини погіршення здоров`я та встановлення 2 групи інвалідності, а також необхідність проходження, постійного лікування, покращення матеріального стану відповідача, є суттєвими змінами сімейного стану та стану здоров`я позивача, оскільки зазначені обставини відбулися після ухваленого судом рішення про стягнення аліментів з позивача.

З урахуванням вказаного, просив суд:

- Зменшити розмір аліментів, що стягуютьсй з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на підставі судового наказу № 534/1631/17 від 19 жовтня 2017 року, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 до 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

06.06.2024 року відповідачем по справі подано відзив на позовну заяву, в якій вказала, що позов не визнає повністю та заперечує проти зменшення розміру аліментів, з огляду на наступне.

Дійсно з позивачем у справі мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в даний час проживає з нею.

В позовній заяві позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а також стан здоров`я, оскільки в даний час він одружився та у нього народилась дитина.

Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що в даний час в зв`язку з погіршенням стану здоров`я він витрачає значні кошти, оскільки на підтвердження вказаних обставин доказів надано не було, а саме квитанцій про оплату лікування, придбання ліків або направлення на санаторно-курортні лікування та відповідні медичні обстеження.

При цьому звертає увагу, що статтею 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено право військовослужбовців на охорону здоров`я та медичну допомогу. Військовослужбовці, військово-зобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я.

А також в зв`язку з отриманням інвалідності II групи позивач отримує щомісячно пенсію.

Позивач посилається також на те, що у неї змінився матеріальний та сімейний стан.

Так дійсно, в даний час вона заміжня та від цього шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Однак, в зв`язку із скрутним матеіральним становищем була змушена достроково вийти з відпустки по догляду за дитиною до трьох років.

При цьому відповідач враховуючи своє матеріальне становище та стан здоров`я дитини, яка має незадовільний стан здоров`я з дитинства, часто хворіє та перебуває на лікуванні, не зверталась до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням.

Однак згідно сімейного законодавства дитину ОСОБА_8 зобов`язаний утримувати її батько - позивач у справі, а не чоловік з яким в даний час вона перебуває у шлюбі.

Також в позовній заяві позивач зазначає, що відповідач набула у власність нерухоме майно, однак не зазначає яке саме. Дійсно у власності відповідача є частка однокімнатної квартири, яка була надана на безоплатній основі державою і приватизована відповідачем та неповнолітньою ОСОБА_9 в рівних частках.

При цьому відповідач не зазначає, що він також отримав безоплатно житловий будинок в якому в даний час проживає та придбав у власність транспортний засіб, що навпаки може свідчити про збільшення доходів позивача та покращення матеріального становища.

Враховуючи вказане, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

10.06.2024 року, позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач у відзиві на позов намагається відвести суд від суті справи, навмисно викривляючи обставини, на які посилається позивач, перекручує факти, намагаючись ввести суд в оману та змістити акценти з ключових аспектів справи.

Зазначив, що ним у позовній заяві, беззаперечно належними та допустимими доказами доведено наступні обставини, що відповідно до ч. 1 ст.192, статті 182 Сімейного кодексу України є підставою для зменшення розміру аліментів, а саме: зміна сімейного стану (народження дитини після ухвалення судового наказу про стягнення аліментів, перебування на утриманні дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та не має самостійного доходу); погіршення здоров`я позивача (після ухвалення судового наказу, позивачу встановлено 2 групу інвалідності, пов`язану із захистом Батьківщини та він за станом здоров`я здатний виконувати лише роботу без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень, вимушений проходити постійні медичні огляди та лікування, нести значні витрати на лікування).

Також вказав, що змінився матеріальний стан відповідача ( є працездатною особою та офіційно працевлаштова, набула у власність нерухоме майно. Тобто матеріальний стан відповідача, як працездатної та працевлаштованої особи, покращився).

Зазначив, що проходження постійного та дороговартісного лікування позивачем, свідчить про зміну матеріального стану позивача, оскільки на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів він не мав необхідності у витратах, пов`язаних з лікуванням, тому просив суд задовольнити позов та зменшити розмір аліментів.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в чкій просила провести розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.10.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку.

Аліменти стягувати з 02.10.2017 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем вказано, що після видачі судового наказу, про стягнення аліментів, виникли обставини, що є підставою для зменшення їх розміру з 1/4 до 1/7 частини усіх його доходів, а саме: зміна сімейного стану, народження дитини, перебування на утриманні його дружини, погіршення стану здоров`я та матеріального стану.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Також, у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Досліджуючи підстави вказані позивачем, для зменшення розміру аліментів, судом встановлено наступне.

24.04.2021 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2021 року, видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_7 у позивача народилася дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2022 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

На даний час, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку та згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн. на місяць, інші джерела доходу відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дитини на її утримання до повноліття та право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а тому суд вважає встановленим, що на утриманні ОСОБА_1 перебувають неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на значне погіршення здоров`я. При дослідженні вказаної обставини, суд встановив наступне.

Згідно Витягу з протоколу № 726 від 29 лютого 2024 року засідання штатної військово лікарської комісії, 21.05.2022 року позивачем отримано травму пов`язану із захистом Батьківщини.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого за формую № 027/0 від 09.01.2024 року, основним діагнозом ОСОБА_1 є наслідки ЗЧМТ (струс головного мозку 21.05.2022 року). Акуботравма від 21.05.2022 року у вигляді цефалгічного та помірно виражених з вираженою вегетосудинною недостатністю з нейросенсорною приглуховатістю.

Ускладнення основного діагнозу: енцефалопатія складного генезу (посттравматична, дисциркулярна) ІІІ ст. з синдромом вистибуло- дисцилярної недостатності у вигляді розсіяної вогнищевої симптоматики.

Супутними захворюваннями є : нисхідна часткова атрофія зорових нервів обох очей (як наслідок мінно-вибухової травми від 21.05.2022 року (Концентричне звуження полів зору обох очей); Складний міопічний астигматизм обох очей; лівосторонній екзофтальм, аденома гіпофіза.

Відповідно до анамнезу: неодноразово лікувався амбулаторно та стаціонарно, проходив обстеження у НАМН України ДУ «Інститутнейрохірургії ім. Академіка А.П. Ромоданова». В офтольмологічних центрах, поглиблені обстеження в офтольмологічних клініці «Околюс» та у медичному центрі «Візіум».

22.02.2023 року признаний Обласним МСЕК № 1 м. Полтава інвалідом ІІІ групи, травма пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно виписки № 118 із медичної карти стаціонарного хворого, позивач проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні з 28.11.2023 до 05.01.2024 року післятравматична енцефелопатія ІІІ ст на фоні перенесеної мінно вибухової травми (21.05.2021 року) з вираженим вестибуло-атактичним синдромом, стійким цефалгічним синдромом. Хронічна сенсоневральна приглуховатість. Посттравматична низхідна атрафія зорових нервів.

Згідно рекомендацій нейроофтальмолога НАМН України ДУ «Інститут нейрохірургій ім. Акад А.П. Ромоданова» від 14.12.2023 року враховуючи погіршення стану здоров`я, потребує направлення направлення на МСЕК.

Згідно довідки МСЕК № 528942, від 01.03.2024 року, ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності, причиною інвалідності вказана травма, пов`язана із захистом батьківщини.

Зроблено висновок щодо допустимості умов праці без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень.

Враховуючи вказане та те, що позивач систематично звертається до лікарів з приводу погіршення стану здоров`я, має призначення та рекомендації щодо подальшого лікування, отримав інвалідність 2 групи через захворювання отриманих внаслідок захисту Батьківщини, суд вважає, що позивачем доведено факт погіршення його здоров`я, з моменту призначення аліментів на ОСОБА_3 .

В той час суд вважає необґрунтованим твердження позивача щодо погіршення його матеріального стану, як на підставу для зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 273 СК України, регламентує, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд вказує, що аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Дослідивши докази, на підтвердження погіршення матеріального стану, суд зазначає, що позивачем надано до суду 33 платіжних доручень за період з 05.01.2023 року по 28.05.2024 року на загальну суму 19763,32 гривень, за придбання товарів у аптеках. При цьому суд вбачає, що з вказаних квитанцій неможливо встановити найменування товарів, а і відповідно що вони призначені саме для позивача, у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я.

Також з матеріалів справи встановлено, що на погіршення свого матеріального стану позивачем не надано будь-яких інших доказів, будь то довідка про доходи з місця роботи чи із Державної податкової служби, чи будь-яка інформація, згідно якої суд міг би встановити його погіршення матеріального стану, з дати призначення аліментів на доньку ОСОБА_3 .

Водночас, відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Горішньоплавнівського ВДВС Ковтун Н. зі сплати аліментів, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , у відповідача відсутня та сплачується щомісячно у розмірі навіть більшому за розмір що підлягає стягненню.

З урахуванням вказаного суд не вбачає підстав, які б вказували на погіршення матеріального стану позивача, а надані докази вважає недостатніми.

Тому суд вважає зазначену позивачем обставину - погіршення матеріального стану недоведеною у встановленому законом порядку, а тому не бере до уваги, як підставу для зменшення розміру аліментів.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Також згідно з ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Вирішуючи наявність підстав для зменшення розміру аліментів, суд вважає установленим та доведеним, що у позивача у зв`язку з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, значно погіршився стан здоров`я порівняно з моментом призначення судом аліментів та встановлено ІІІ групу інвалідності, а вподальшому ІІ групу інвалідності.

Також, у позивача відбулися зміни у сімейному стані, а саме народилася дитина та дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відповідно на даний час перебувають на утриманні позивача.

Суд враховує позицію викладену у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 згідно якої, факт народження в платника аліментів дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розииіру аліментів за рахунок збільшення утриманняоднієї дитини порівняно з іншою.

Проте, аналізуючи всі встановлені обставини по справі, суд вважає, що вказане у своїй сукупності із погіршенням стану здоров`я платника аліментів, є підставами для зменшення розміру аліментів.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечення найкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне зменшити розмір частки аліментів, що підлягає стягненню з позивача на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (с. 192 СК України)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 3, 180, 182, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на підставі судового наказу № 534/1631/17 від 19 жовтня 2017 року, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави, судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Відкликати судовий наказ виданий Комсомольським міським судом Полтавської області від 19.10.2017 року по справі № 534/1631/17.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський