Справа № 502/935/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кітреску О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом, який від його імені підписаний його представником - адвокатом Давиденко К.В. до ОСОБА_2 , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача - ОСОБА_3 в селі Десантне, Ізмаїльського району Одеської області у віці 65 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №489 від 18 жовтня 2019 року.

Після смерті діда залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,29 га, що розташована на території Вилківської міської ради (за межами села Десантне), Ізмаїльського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №474070 виданим Десантненською сільською Радою народних депутатів, 23 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_3 .

За життя дід вчинив заповіт на ім`я батька позивача ОСОБА_4 , який охоплює зазначену земельну ділянку.

Після смерті спадкодавця, батько позивача своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а отже фактично її прийняв.

Також в листопаді 2022 року до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку звернулась співмешканка діда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_5 , в місті Одеса у віці 47 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №4652 від 01 травня 2023 року.

Після смерті батька, 12 грудня 2023 року позивач звернувся до Саратської державної нотаріальної контори Одеської області, однак нотаріус надав йому відмову щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

В Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Колісник Д.Ю. зазначив, що батько позивача фактично спадщину прийняв після смерті діда.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька позивача сплив 01 листопада 2023 року, отже шестимісячний строк позивач пропустив на один місяць та 14 днів.

Строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, на його думку. Так, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 23 травня 2023 року) встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України №469 від 09 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено, постанова у частині виключення пункту про скасування додаткових чотирьох місяців для подачі заяви про прийняття спадщини набрала законної сили 18 червня 2023 року (місяць після публікації).

Отже скасування додаткових чотирьох місяців для прийняття спадщини які були встановлені КМУ не поширюється на спадщину яка відкрита до 18 червня 2023 року, тобто строк для прийняття спадщини як такий позивач не втратив. Тобто саме шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлений Цивільним кодексом України позивач втратив з поважних причин, оскільки знав та розраховував, що Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №164 йому надано додаткові чотири місяці для подачі зави про прийняття спадщини, він розраховував на ці додаткові чотири місяці, про це дуже багато говорилось по телебаченню та різних соціальних мережах.

Також у зв`язку з оголошенням воєнного стану та відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, у позивача були труднощі за зверненням до нотаріуса, оскільки він не мав всіх документів про смерть дідуся та його майна.

За таких обставин, позивач вважає, що має підстави просити суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за життя фактично прийняв у спадщину земельну ділянку, що належала діду позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки строк для прийняття спадщини втрачений, на його думку з поважних причин.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд:

-визначити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Одеса у віці 47 років.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 22.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлені сторони.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та признано справу до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував..

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не з`явився надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив розглянути справу у відсутність представника, в межах чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності, на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №1 від 27.10.2023 року наданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , про що 20.08.1975 року Виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області було зроблено актовий запис №27 від 20.08.1975 року, /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 зареєстрованого 18.10.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та виданого повторно 27.10.2023 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в селі Десантне Кілійського району Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 489 від 18.10.2019 року, /а.с.8/.

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 474070, виданого 23.07.2001 року Десантненською сільською Радою народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_3 , який мешкає в с. Десантне Кілійського району, на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 22.06.2001 року № 8 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,29 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2406, /а. с. 10/.

Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 831/01-16 від 15.07.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , Теплодарською міською державною нотаріальною конторою 07.04.2020 року була заведена спадкова справа до майна померлого за №48к/2020, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77561650 від 05.07.2024 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 77561673 від 05.07.2024 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як заповідача відсутня, /а.с.36-37/.

З копії спадкової справи №48к/2020 заведеної Теплодарською міською державною нотаріальною конторою 07.04.2020 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 встановлено, що заявою №138к від 07.04.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , приймає всю спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3 , /а.с.33/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 зареєстрованого 25.10.1994 року та виданого повторно 08.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , про що було зроблено відповідний актовий запис №138 від 25.10.1994 року, /а.с.5/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 зареєстрованого 14.06.2006 року та виданого повторно 28.07.2021 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що шлюб між чоловіком ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_8 розірвано, про що 14.06.2006 року складено відповідний актовий запис №50, /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 зареєстрованого 01.05.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та виданого повторно 11.07.2023 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , в місті Одеса Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 4652 від 01.05.2023 року, /а.с.7/.

Відповідно до повідомлення Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 586/01-16 від 08.08.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.12.2023 року була заведена спадкова справа до майна померлого за №326/2023, яка перебуває в провадженні нотаріальної контори, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75100656 від 12.12.2023 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 75100664 від 12.12.2023 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як заповідача відсутня, /а.с.48-49/.

З копії спадкової справи №326/2023 заведеної Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.12.2023 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 встановлено, що заявою №901 від 12.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , приймає спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак не оформив своїх спадкових прав, /а.с.40/.

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії № 23/02-31 від 19.01.2024 року наданої державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст.. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини, /а.с.11/.

Стосовно визначення додаткового строку, для прийняття спадщини, суд виходить з наступного:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьоїстатті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні цивільно - правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК України.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Перелік підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини не є вичерпним і у кожному випадку вони досліджуються судом та їх поважність визначається, виходячи з обставин справи.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21 зазначив, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270,1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина другастатті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третястатті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строкуна прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини, а норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, як стверджує позивач, зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини.

Враховуючи загальновідомі події, положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач, є обґрунтованими, оскільки вони знайшли своє підтвердження при розгляді справи та на думку суду позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , а з заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса засобами поштового зв`язку 12.12 2023 року, тобто через 7 (сім) місяців 11 (одинадцять) днів з часу відкриття спадщини, а тому вважає, що причини пропуску строку прийняття спадщини позивачем є поважними, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, позивачем не було заявлено відмови від спадщини, та наявні підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок; строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд вважає про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який на думку суду буде достатнім для подання відповідної заяви, тим самим приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст. ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , додатковий строк у 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан