Справа №443/84/25
Провадження №2-о/443/40/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 лютого 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, в якій просить факт належності їй свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виданого Представником Президента України у Жидачівському районі Львівської області - Жидачівською районною державною адміністрацією від 12.05.1994 року, на ім`я ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.05.1994 належить частина житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Однак, при видачі вищевказаного свідоцтва допущено помилку, що перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок вона записана, як « ОСОБА_3 », що не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України, що був виданий Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області від 18.12.1998, де вона зазначена, як « ОСОБА_1 ». Зазначає, що виправити зазначену помилку у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, вона не має можливості, оскільки держустанова, що видавала це свідоцтво, на даний час ліквідована.

Внаслідок вищевказаної помилки, у неї на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я, у зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право особистої власності на житло.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились, однак представником заявниці адвокатом Яременко І.О. подано заяву, згідно якої останній просить розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Не заперечує проти ухвалення рішення на користь заявниці.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання народилася у с.Бережниця, Жидачівський район, Львівська область та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 , 15 жовтня 1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Як видно з копії паспорта громадянина України, то такий виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-6).

Згідно дублікату довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Жидачівської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області від 26.03.2007 року, ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявниці - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла матір заявниці ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 (а.с.15).

Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.05.1994, частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на підставі розпорядження представника Президента України №226 від 10.05.1994 року. Зазначений в цьому свідоцтві жилий будинок частина зареєстрований Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_3 та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №193 (а.с.10).

Крім того, судом також встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про право особистої власності на жилий будинок від 12.05.1994, вищевказаний житловий будинок також належить на праві власності по частині ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с.11-13).

Одночасно у вищевказаному свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 12.05.1994 року, ім`язаявниці помилково вказано « ОСОБА_10 » замість вірного « ОСОБА_11 ».

Як видно із копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 була зареєстрована у вищевказаному житловому будинку з 18.02.1982 року по 23.02.1994 року (а.с.16-20)

Відповідно до довідки Жидачівської міської ради №16 від 10.01.2024 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка зазначена у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 від 12.05.1994 року, одна і таж особа (а.с.21).

Заявниця стверджує, що позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном, яке належить їй на праві приватної власності, через наявність обставин вказаних вище.

Суд вважає, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виданого Представником Президента України у Жидачівському районі Львівської області - Жидачівською районною державною адміністрацією від 12.05.1994 року, на ім`я « ОСОБА_3 » (а.с.10), підтверджується вищезазначеними доказами в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виданого Представником Президента України у Жидачівському районі Львівської області - Жидачівською районною державною адміністрацією від 12.05.1994 року, дійсно належить ОСОБА_1 , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні ім`я заявниці, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж за зверненням до суду та перешкоджає заявниці в реалізації її права на володіння та користування майном, а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виданого Представником Президента України у Жидачівському районі Львівської області - Жидачівською районною державною адміністрацією від 12.05.1994 року, на ім`я « ОСОБА_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка