Справа № 548/2401/24
Провадження № 2/548/69/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання -Манжос Т.В., Матвієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФГ "Березняківське" в особі директора Семенця Михайла Васильовича, за участю третьої особи: Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Євгенія Миколайовича про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер: :00:023:0037 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 25 березня 2016 року «Про виділення із земель комунальної власності земельної ділянки загальною площею 2,59 га в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду (номер земельної ділянки НОМЕР_4, площа 2,77 га) та рішення Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05 жовтня 2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 2,7652 га, кадастровий номер :00:023:0037 ОСОБА_1 »

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 , про визнання права власності, витребування майна, скасування його державної реєстрації.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 25 березня 2016 року «Про виділення із земель комунальної власності земельної ділянки загальною площею 2, 59 га в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду (номер земельної ділянки НОМЕР_4, площа 2,77 га) ОСОБА_1 ». Скасовано рішення Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05 жовтня 2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 2,7652 га, кадастровий номер :00:023:0037 ОСОБА_1 . Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:0037, власник ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, номер запису про право власності 16931247. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,7652 га, розташованої на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер: :00:023:0037, у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , яку остання успадкувала після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З рішенням Хорольського районного суду Полтавської області відповідач ОСОБА_1 не погодився, тому ним було подано апеляційну скаргу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року - залишено без змін.

З постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області позивач ОСОБА_1 не погодився, тому його представником адвокатом Жагою Е.Г. було подано касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

06.03.2024 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 548/837/21, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі рішення Хорольського районного суду та постанови Полтавського апеляційного суду, скасованих Касаційним судом, відповідач ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:023:0037 площею 2,7652 Га, з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вишняківської сільської раді Хорольського району Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66074327 від 12.01.2023 року.

Після реєстрації за собою земельної ділянки, відповідач ОСОБА_2 уклала договір оренди землі з Фермерським господарством «Березняківське» строком на 30 років, який зареєстрували в реєстрі речових прав під номером .02.2023 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66606657 від 01.03.2023 року.

В зв`язку з тим, що на даний час рішення Хорольського районного суду від 14.11.2022 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 25.09.2023 року, якою попереднє рішення залишено в силі, скасовані, є підстави для скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №б/н від 19.01.2023 року, номер запису про інше речове право 49407975.

Виходячи з вищевикладеного для відновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 , виникла необхідність у скасуванні рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Є.М.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.11.2024 по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з"явилася, але надала суду клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи та вказала про розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідач ФГ "Березняківське" в особі директора Семенця Михайла Васильовича не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

В судове засідання представник третьої особи не з"явився, але прохав про розгляд справи за відсутності їх представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер: :00:023:0037 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 25 березня 2016 року «Про виділення із земель комунальної власності земельної ділянки загальною площею 2,59 га в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду (номер земельної ділянки НОМЕР_4, площа 2,77 га) та рішення Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05 жовтня 2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 2,7652 га, кадастровий номер :00:023:0037 ОСОБА_1 »

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 , про визнання права власності, витребування майна, скасування його державної реєстрації.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 25 березня 2016 року «Про виділення із земель комунальної власності земельної ділянки загальною площею 2, 59 га в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду (номер земельної ділянки НОМЕР_4, площа 2,77 га) ОСОБА_1 ». Скасовано рішення Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05 жовтня 2016 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 2,7652 га, кадастровий номер :00:023:0037 ОСОБА_1 . Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:0037, власник ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, номер запису про право власності 16931247. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,7652 га, розташованої на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер: :00:023:0037, у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , яку остання успадкувала після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З рішенням Хорольського районного суду Полтавської області відповідач ОСОБА_1 не погодився, тому ним було подано апеляційну скаргу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року - залишено без змін.

З постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області позивач ОСОБА_1 не погодився, тому його представником адвокатом Жагою Е.Г. було подано касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

06.03.2024 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 548/837/21, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі рішення Хорольського районного суду та постанови Полтавського апеляційного суду, скасованих Касаційним судом, відповідач ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:023:0037 площею 2,7652 Га, з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вишняківської сільської раді Хорольського району Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66074327 від 12.01.2023 року.

Після реєстрації за собою земельної ділянки, відповідач ОСОБА_2 уклала договір оренди землі з Фермерським господарством «Березняківське» строком на 30 років, який зареєстрували в реєстрі речових прав під номером .02.2023 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66606657 від 01.03.2023 року.

В зв`язку з тим, що на даний час рішення Хорольського районного суду від 14.11.2022 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 25.09.2023 року, якою попереднє рішення залишено в силі, скасовані, є підстави для скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №б/н від 19.01.2023 року, номер запису про інше речове право 49407975.

Виходячи з вищевикладеного для відновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 , виникла необхідність у скасуванні рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Є.М.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначені земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають реєстрації в Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Згідно ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Аналогічну норму закріплено й у ч.1 ст.19 ЦПК України, яка передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу..

Згідно п. 60 - 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Спірні правовідносини виникли з питання правомірності вчинених відповідачем реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 656/241/19-ц (провадження № 61-1936св21) зазначено, що "у частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21) зазначено, що "з урахуванням конкретних обставин справи та положень абзаців другого та третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-IVзадоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності (за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами). На підставі викладеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 545/1883/20, про те, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 910/14224/20 (провадження № 12-20гс22) зазначено, що "згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права чи інтересу та припинення дій, які порушують це право або інтерес. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу в потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 126/2200/20 (провадження № 61-10017св22), зазначено, що "спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може виступати належним відповідачем у такому спорі, він лише зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Виходячи з вищевикладеного для відновлення порушеного права позивача ОСОБА_1 , необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Є.М.

Беручи до уваги усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 і п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог судом, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн в рівних частинах.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-282, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,202-204,205,207,215,391,627, ЦК України, п.15 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача: адвокат Жага Едуард Григорович (адреса знаходження: вул. Незалежності, 15 м. Миргород Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2203 від 26.06.2018 р., E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання та реєстрації: с. Вишняки Лубенського району Полтавської області), ФГ "Березняківське" в особі директора Семенця Михайла Васильовича ( , адреса знаходження: провулок Спортивний, 1 с. Березняки Лубенського району Полтавської області ), за участю третьої особи: Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Євгенія Миколайовича ( адреса знаходження: вул. Незалежності, 44 смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області) про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень -задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66074327 від 12.01.2023 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:023:0037 площею 2,7652 Га, з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вишняківської сільської раді Хорольського району Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Затуливітер Євгеній Миколайович № 66606657 від 01.03.2023 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі номер б/н від 19.01.2023 року, з Фермерським господарством «Березняківське» , орендодавець ОСОБА_2 , номер запису про інше речове право 49407975, від 27.02.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання та реєстрації: с. Вишняки Лубенського району Полтавської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 1211, 20 грн. судових витрат.

Стягнути з ФГ "Березняківське" в особі директора Семенця Михайла Васильовича ( , адреса знаходження: провулок Спортивний, 1 с. Березняки Лубенського району Полтавської області ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 1211, 20 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 30.01.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод