Справа № 337/6514/24
Номер провадження 2/337/308/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом відповідачка) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В позові зазначив, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню. Відповідачка зареєстрована та є споживачем цих послуг, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.11.2020 по 31.10.2024 заборгованість відповідачки за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води становить 39 923,40 грн, яку відповідачка добровільно сплачувати не бажає. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

Ухвалою суду від 20.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 13447 від 19.11.2024.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду, що становить 1 211,20 гривень, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 137, 141-142, 206, 265-267, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за житлово-комунальні послуги (39 923,40 грн) та судові витрати (1 211,20 грн) на загальну суму 41 134,60 гривень (сорок одна тисяча сто тридцять чотири гривні 60 копійок).

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, що складає 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), який сплачено згідно з платіжною інструкцією № 13447 від 19 листопада 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», б. 137, ).

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ