Справа № 461/3884/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2908/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Михашули Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2024 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що 29 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду №С-402-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди становить 10000 грн.

Вказували, що Акціонерного товариства «Ідея Банк» повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку, однак ОСОБА_1 не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 30 травня 2023 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 05 квітня 2024 року становить 102 826,98 грн.

Стверджували, що у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05 лютого 2024 року. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до нього будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Просили стягнути з відповідача заборгованість за Угодою №С-402-0 від 29 жовтня 2018 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки в розмірі 102 826,98 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Угодою №С-402-0 від 29 жовтня 2018 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки в розмірі 102 826 (сто дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції при ухвалені рішення, також не звернув увагу на те, що розрахунок заборгованості за Договором який долучено Позивачем до матеріалів справи є внутрішнім документом банку, який не містить відомостей, які б давали можливість перевірити інформацію коли видавалась кредитна картка Відповідачу та на який строк, та коли ці грошові кошти були зараховані банком на кредитну картку ОСОБА_4 .

Вказує, що з інформації зазначеній у вказаній вище довідці не можливо встановити, який період часу приймався до уваги Позивачем при обрахунку розміру заборгованості по простроченому боргу у сумі - 73 737 гри. 30 коп., яка підлягала стягненню з Відповідача та яка відсоткова ставка застосовувалася AT "Ідея Банк" при нарахування відсотків у сумі - 29 089 грн. 68 коп., за невиконання вимог кредитного договору ОСОБА_1 .

Стверджує, що відсутність вказаних вище відомостей у розрахунку заборгованості наданого банком, позбавляє можливості Відповідача перевірити чи вірно Позивачем був підрахований розмір суми боргу, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 за кредитним договором укладеним 29 жовтня 2018 p. та розмір заборгованості по простроченим процентах.

Вважає, що Довідка-розрахунок суми заборгованості за кредитним договором від 05 квітня 2024 р., була складена AT "Ідея Банк" з порушенням вимог чинного законодавства та не змогла бути прийнята до уваги судом першої інстанції при ухваленні рішення, як належний та допустимий доказ у розумінні цивільно-процесуального законодавства.

Просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ « Ідея банк» відмовити у повному обсязі

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 Красільнікової Любов Павлівни на підтримання апеляційної скарги, пояснення Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Михашули Є.І. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 29 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-402-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки /а.с.13-16/.

Згідно угоди ОСОБА_1 отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди становить 10000 грн.

Укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз?яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 5).

Відтак, Договір разом з письмовою Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки є Договором приєднання, в розумінні ст. 634 ЦК України.

Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на момент підписання Угоди, розміщені та зберігаються на офіційному вебсайті Банку www.ideabank.ua. Таким чином, кожен бажаючий може ознайомитися зі всіма редакціями Договору.

Окрім того, п.3.3 Кредитного договору встановлено, що процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48 % річних. Відтак, сторони домовилися про розмір процентної ставки за користування коштами Кредитної лінії, що зокрема підтверджується детальним розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 05 квітня 2024 року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням умов Угоди №С-402-0 утворилась заборгованість, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості станом на 05 квітня 2024 року становить 102 826,98 грн. та складається із наступного: прострочений борг 73 737,30 грн. та прострочені проценти 29 089,68 грн. /а.с.22/.

На адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05 лютого 2024 року. Згідно даної вимоги AT «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також, відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги AT «Ідея Банк» будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із нього заборгованості за кредитним договором на власний вибір Банку. Однак, ОСОБА_1 належним чином не відреагував на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому дійшов обґрунтованого висновку про під ставність позовних вимог.

Доводи представника відповідача на те, що банк в односторонньому порядку збільшив відповідачу суму кредитної лінії, оскільки право банку змінювати встановлений розмір Ліміту кредитної лінії визначене п. 11.5.1 Договору (ДКБОФО) не спростовують висновок суду першої інстанції, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до п. 11.24 Договору підписанням цього Договору сторони також домовилися, що з огляду на дані, надані Клієнтом для встановлення Кредитної лінії по БПР Клієнта та/або кредитну історію Клієнта, ліміт кредитної лінії може бути змінений в межах, визначених умовами Продукту та Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, шляхом повідомлення Банком Клієнту інформації про зміну розміру Ліміту кредитної лінії одним або декількома способами за вибором Банку, зокрема розміщенням інформації у щомісячних виписках по БПК Клієнта.

У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Ліміту кредитної лінії Клієнт зобов?язаний протягом 10 календарних днів з дня отримання від Банку інформації щодо зміни розміру Ліміту Кредитної лінії надати до Банку заяву щодо анулювання кредитної Лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту. У разі, якщо Клієнт протягом вказаного в цьому пункті строку не надав Банку заяву про анулювання Кредитної лінії та/або не повернув заборгованість та/або проценти за користування Лімітом кредитної лінії/Несанкціонованою заборгованістю та/або суму штрафа/пені чи інших платежів перед Банком (у разі їх наявності) за Договором та/або вчинив операцію щодо отримання коштів в межах зміненого Ліміту кредитної лінії у сумі, що перевищує попередньо встановлений розмір Ліміту кредитної лінії, Сторони вважають, що Сторонами досягнуто згоди на внесення змін до Договору у частині встановлення нового розміру ліміту

Відповідно до умов Кредитного договору та Договору було змінено розмір Кредитної лінії: 03 грудня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 15 000,00 грн.; 10 вересня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 21 000,00 грн.; 04 березня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 29 400,00 грн.; 01 березня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 28 200,00 грн.; 19 липня 2022 року кредитний ліміт збільшено до 50 000,00 грн.; 07 березня 2023 року кредитний ліміт збільшено до 75 000,00 грн.; 29 вересня 2023 року кредитний ліміт зменшено до 73 740,00 грн., що зазначено у виписці клієнта по рахунку. Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 був проінформований про зміни кредитного ліміту.

За наведених обставин, Акціонерне товариство «Ідея Банк» діяло відповідно до умов законодавства України, Кредитного договору та Договору, укладених з відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.