Справа № 397/1294/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.02.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Олександрівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду до суду з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) кадастровий номер :02:000:0366

В обґрунтування позову позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бовтишка народилася ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бовтишка, народився її батько ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та її батько були рідними братами та сестрами.

Її тітка ОСОБА_2 працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Куйбишева Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та їй виділялась земельна частка (пай) під №366. Відділ №2 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомив позивачку, що немає змоги надати інформацію чи видавався сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 по КСП «ім. Куйбишева» на території Михайлівської сільської ради, так як Оперуповноваженим відділу УСБУ в Кіровоградській області Шаренко О.В, від 23.11.2000 року згідно протоколу з Відділу було вилучено книгу реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «ім.. Куйбишева» Михайлівської сільської ради, Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.. Куйбишева та список громадян - членів КСП ім.. Куйбишева. Також відділ повідомив що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 у відділі відсутній. Також відділ повідомив що оскільки в «Технічному звіті про передачу земельних часток (паїв) в натурі в приватну власність громадянам із земель колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім.. Куйбишева Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області розробленому ДП «Кіровоградський регіональний центр державного земельного кадастру» в 2002 році наявні відомості про передачу земельних часток (паїв) громадянці ОСОБА_2 відділ надав копії документів, що містяться в документації та стосуються вказаної громадянки. Згідно з даними Технічного звіту ОСОБА_2 , виділялась земельна частка (пай), що згідно з схемою поділу земель КСП ім.. Куйбишева мала номер 366. Крім того вказаним листом Відділ повідомив, що за результатами аналізу даних Державного земельного кадастру та Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та організації території колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Куйбишева Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області встановлено, що земельна ділянка площею 4,7742 га під земельною часткою (паєм) №366 (пай складається з одного полігону) є сформованою, їй визначено та присвоєно кадастровий номер :02:000:0366, ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.01.2021 року. В Державному земельному кадастрі відсутні відомості про речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0366, з моменту реєстрації цієї ділянки та по 25.09.2024 року такі відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по запитуваній ділянці не надходили.

ОСОБА_2 померла, після її смерті вказану земельну ділянку у спадщину за законом як спадкоємець прийняла позивачка проживаючи разом з тіткою однією сім`єю вступивши в фактичне володіння та управління майном померлої.

Маючи намір оформити спадкові права на земельну частку (пай) вона звернулася за роз`ясненням до нотаріуса. Листом нотаріус повідомив позивачку, що видати свідоцтво про право власності після смерті ОСОБА_2 не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа.

Оскільки іншим чином оформити спадкові права на земельні ділянки позивачка не може, тому звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. (а.с. 29-30).

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. (а.с. 60).

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав повністю (а.с. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що визнає позовні вимоги позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого у підготовчому судовому засіданні винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює спадкові правовідносини.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області. В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданим 04.09.1965 Михайлівським С/ЗАГС Олександрівського району Кіровоградської області її батьками зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_5 . В подальшому позивачка укладала та розривала шлюб, та відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 їй присвоєно прізвище - ОСОБА_6 . Згідно актових записів про смерть від №40 від 10.09.1994 та № 20 від 10.04.2022 в селі Григорівка Олександрівського району Кіровоградської області померли: - ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та - ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були рідними братом та сестрою. (а.с. 9, 11-14, 16-17).

Згідно довідки №807 виданої 09.09.2024 старостою с. Михайлівка, с. Григорівка Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_7 , дійсно була зареєстрована та проживала з 1965 року по АДРЕСА_1 , Разом з нею були зареєстровані та проживали: тітка ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 . (а.с. 15).

Листом від 25.09.2024 №2176/290-24 відділ №2 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що відповідно до відомостей з наявних книг реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі до 01.01.2013 року по Михайлівській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області, запис про реєстрацію та видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та сертифікат на земельну частку (пай) по КСП ім.. Куйбишева Михайлівської сільської ради на імя ОСОБА_2 - відсутній. Оперуповноваженим відділу УСБУ в Кіровоградській області Шаренко О.В, від 23.11.2000 року згідно протоколу з Відділу було вилучено книгу реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «ім. Куйбишева» Михайлівської сільської ради, Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева та список громадян - членів КСП ім.. Куйбишева. Також відділ повідомив що оскільки в «Технічному звіті про передачу земельних часток (паїв) в натурі в приватну власність громадянам із земель колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім.. Куйбишева Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області розробленому ДП «Кіровоградський регіональний центр державного земельного кадастру» в 2002 році наявні відомості про передачу земельних часток (паїв) громадянці ОСОБА_2 відділ надав копії документів, що містяться в документації та стосуються вказаної громадянки. Згідно з даними Технічного звіту ОСОБА_2 , виділялась земельна частка (пай), що згідно з схемою поділу земель КСП ім.. Куйбишева мала номер 366. Крім того вказаним листом Відділ повідомив, що за результатами аналізу даних Державного земельного кадастру та Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та організації території колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Куйбишева Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області встановлено, що земельна ділянка площею 4,7742 га під земельною часткою (паєм) №366 (пай складається з одного полігону) є сформованою, їй визначено та присвоєно кадастровий номер :02:000:0366, ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.01.2021 року.В Державному земельному кадастрі відсутні відомості про речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0366, з моменту реєстрації цієї ділянки та по 25.09.2024 року такі відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по запитуваній ділянці не надходили. (а.с. 18-24).

Стосовно оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що засвідчує право на земельну частку (пай). (а.с. 26).

Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_2 була включена до уточненого списку членів КСП «ім. Куйбишева» - жителів с. Михайлівка та с. Григорівка які мають право на земельний пай.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Частиною 1 ст. 548 ЦК Української РСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР).

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

У роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті (ст.ст. 526-527 ЦК УРСР).

На час смерті ОСОБА_2 , діяв Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивачка є спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її тітки, в тому числі на земельну ділянку яку вона прийняла після смерті померлої ОСОБА_2 оскільки проживала разом зі своїм батьком та спадкодавцем по день її смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оформити право через нотаріальну контору позивачка не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право померлої на спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, за клопотанням позивачки, віднести за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 530 ЦК УРСР ст. ст. 200, 206, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право власності на земельну частку (пай), кадастровий номер :02:000:0366

На рішення суду протягом 30 днів з дня його складання може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, місце знаходження: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, селище Олександрівка, вул. Незалежності України,78, код ЄДРПОУ - 04364035.

Суддя: І.В. Максимович