Справа № 581/20/25
Провадження № 2/581/120/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2025 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

6 січня 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» через підсистему Електронний суд ЄСІТС звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.

24 травня 2023 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір, за яким останній отримав від товариства кредит у розмірі 3500 грн на строк 42 дні, із встановленою процентною ставкою за різні періоди користування грошима у розмірі 2% та 3% на день. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту відповідно до умов укладеного кредитного договору, а відповідач у порушення своїх зобов`язань борг своєчасно не повернув, відсотки не сплатив.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 7420 грн, з яких: 3500 грн тіло кредиту, 3920 грн проценти, а також відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 7 січня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Позивач 7 січня 2025 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі.

Відповідачу за місцем реєстрації надсилалися ухвала суду про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, однак вказана кореспонденція не була вручена з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. В силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України кореспонденція вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно у встановлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

24 травня 2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №24.05.2023-100000771, шляхом підписання заявки, пропозиції (оферти) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). За вказаним договором відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн на строк 42 дні, дата повернення (виплати) кредиту 4 липня 2023 року, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду; ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 (один) день користуванню кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного.

У відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №24.05.2023-100000771 (кредитної лінії) зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування йому коштів за даним та наступними договорами: 4149-49хх-хххх-6857.

Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підписані електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до квитанції, сформованої через систему платежів LiqPay на підставі договору №24.05.2023-100000771 по платежу № ID платежу , 24 травня 2023 року перераховано 3500 грн на платіжну картку: НОМЕР_1 (а.с. 21).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.05.2023-100000771 від 24 травня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 7420 грн, з яких: 3500 грн основного боргу, 3920 грн проценти (нараховані за період з 24 травня 2023 року по 4 липня 2023 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із наданої позивачем інформації за укладеним договором вбачається, що з 24 травня 2023 року відповідач користується кредитними коштами, прострочив виконання зобов`язання на погашення заборгованості та на момент подачі позову до суду має заборгованість за кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту та процентів за його користування відповідно до умов кредиту, оскільки кредит ним не повернуто, проценти не сплачені.

Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за кредитом (тіло кредиту), процентами за користування кредитом, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб із 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Позовна заява подана в електронній формі та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає сплаті із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн (3028 грн х 0,8).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

На виконання ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

20 січня 2025 року від ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надійшла заява про повернення надлишково сплаченого судового збору, який товариство помилково сплатило вдруге у цій справі, у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 7 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Оскільки, позивачем у цій справі сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, переплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн підлягає поверненню.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2023 року №24.05.2023-100000771 у розмірі 7420 гривень, з яких: 3500 гривень заборгованість за кредитом, 3920 гривень проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 2422,4 гривень судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» переплачену суму судового збору в розмірі 2422,4 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»; вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов