ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючої судді Шаповалової К.В., за участі секретаря судового засідання Давидюк В.О., представника третьої особи Кулакова В.В., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву адвоката Кулакова Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання договору дарування дійсним,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2025 року у справі № 753/14622/24 Дарницьким районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання договору дарування дійсним.

29 січня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Кулакова В.В. засобами поштового зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 30 січня 2025 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

Звертаючись із поданою заявою, адвокат Кулаков В.В. зазначає, що відповідно до частини дванадцятої статті 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Оскільки третя особа, представником якої він, є не підтримувала позовні вимоги, відповідно з позивача мають бути стягненні на її користь витрати на отриману правничу допомогу. Вказав, що підтвердженням надання правничої допомоги є, зокрема акт приймання-передачі послуг за договором, відповідно до якого ОСОБА_4 надано послуги загальною вартістю 28500 грн. Враховуючи вказане просив суд стягнути з позивача на користь третьої особи витрати на правничу допомогу в розмірі 28500 грн.

11 лютого 2025 року від представника позивача до суду надійшли заперечення щодо поданої представником третьої особи заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких зазначено, що витрати, вказані у заяві є необґрунтованими, набагато завищений та не відповідають об`єктивній складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та тривалості справи, такий розмір витрат учасником справи не доведено, він неспівмірний із ринковими цінами на аналогічні послуги, а тому просив у задоволенні такої заяви відмовити повністю.

У судовому засіданні 11 лютого 2025 року представник третьої особи підтримав подану ним заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та доводи, викладені у самій заяві, заперечував проти доводів представника позивача щодо неспівмірності витрат та не відповідності ринковим цінам, просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши думку представника третьої особи, враховуючи подані представником позивача заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, зважаючи на те, що неявка учасника справи при розгляді такого виду заяв не є перешкодою для розгляду справи, ухвалив проводити судове засідання у відсутність представника позивача.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши надані до заяви докази, суд доходить наступного висновку.

29 липня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2024 року цивільну справу № 753/14622/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 06 серпня 2024 року.

16 серпня 2024 року до суду надійшли відомості з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року (із урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 вересня 2024 року) було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання 03 жовтня 2024 року о 10:00 год. Окрім того, даною ухвалою суду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено ОСОБА_3 .

Підготовче засідання призначене на 03 жовтня 2024 року було відкладено на 12 листопада 2024 року на 14:30 год.

15 жовтня 2024 року до суду від представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надійшли: клопотання про призначення фізико-хімічної експертизи, заява про виклик свідків та письмові пояснення.

11 листопада 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Підготовче засідання призначене на 12 листопада 2024 року було відкладено за клопотанням представника позивача на 04 грудня 2024 року на 14:30 год.

У підготовче засідання призначене на 04 грудня 2024 року з`явилися представник позивача - адвокат Богданова Я.О. та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- адвокат Кулаков В.В. Відповідач до суду не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв щодо відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було підтримано клопотання щодо допиту свідків, зокрема, і щодо допиту як свідка відповідача.

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року явку відповідача у підготовче засідання було визнано обов`язковою, підготовче засідання було відкладено на 23 січня 2025 року на 10:00 год.

У підготовчому засіданні 23 січня 2025 року представником позивача було подано заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання договору дарування дійсним залишено без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 142 ЦПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 141,142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Отже, враховуючи положення частини п`ятої статті 142 ЦПК України третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору не наділена правом на подання заяви про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у випадку залишення позову без розгляду за заявою позивача. Таке право надано вказаною нормою лише відповідачу.

Крім того, представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, обґрунтовуючи свою заяву, зокрема частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України, не врахував, що така норма має застосовуватись у сукупності із частиною другою статті 141 ЦПК України, тобто в залежності від результату розгляду справи та ухвалення рішення по суті (задоволення позову, відмови у задоволенні, задоволення позову частково) та з урахуванням позиції третьої особи у справі щодо заявлених вимог (підтримання позовних вимог/заперечення) відповідно й розподіляються судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Також адвокатом Кулаковим В.В. не враховано у поданій заяві, що відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок позивача при залишенні позову без розгляду має доводитись з урахуванням приписів частини шостої статті 142 ЦПК України, проте таких доводів, обґрунтування подана адвокатом заява не містить.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про відшкодування витрат на правничу допомогу. Поряд з цим, суд не вдається до оцінки доведеності та співмірності вимог третьої особи про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 28500 грн, з огляду на підстави відмови в ухваленні відповідного додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 142, 270 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

заяву адвоката Кулакова Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання договору дарування дійсним - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 12 лютого 2025 року.

Суддя: К.В. Шаповалова