Справа № 513/33/24
Провадження № 2/513/26/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Франчука О.В., в режимі відеоконференції - представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Степко Є.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 , про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави, припинення права користування земельною ділянкою,
У С Т А Н О В И В:
1. Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідачів.
28 грудня 2023 року виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслан Ковальський в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, засобами поштового зв`язку надіслав до суду позовну заяву, в якій просить суд:
стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір.
Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Саратської районної державної адміністрації Одеської області Кодрян З.В. 18.07.2019 прийнято рішення за №47834901 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 , паспорт іноземця паспорт НОМЕР_1 , виданий ТП УФМС Росії по Новгородскій області в Парфінському районі 23.11.2007 року, на зазначену земельну ділянку (номер відомостей про речове право 32444107).
Підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права приватної власності на вказану земельну ділянку стало рішення Саратського районного суду Одеської області у справі 513/66/17 від 23.03.2018 року про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.
Рішенням суду визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/6 частку земельної ділянки площею 6,63 га, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, яка зареєстрована в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер :01:001:0643, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 6,63 га, розташовану на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, здійснену на підставі записів в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер :01:001:0643, після поділу земельної ділянки.

У порушення вимог ч.4 ст.81 ЗК України відповідач ОСОБА_1 , який є грмадянином росіської федерації упродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення до теперішнього часу не відчужив її, що є підставою для припинення права власності відповідача на земельну ділянку шляхом конфіскації на користь держави.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Степко Є.В. 16.02.2024 через систему "Електронний суд" надала до суду додаткові письмові пояснення по справі, в яких просила задовольнити позов прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування послалась на те, що оскільки ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, отримав земельну ділянку сільськогосподарського призначення являючись іноземним громадянином, зареєстрував право власності на неї та не відчужив її, беззаперечно обґрунтованими є підстави припинення права приватної власності відповідача на земельну ділянку площею 1,1052 га із кадастровим номером :01:001:0835 шляхом її конфіскації на користь держави.

В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Франчук О.В. та представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Степко Є.В. позов підтримали у повному обсязі.

Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 викликався до суду шляхом неодноразового розміщення оголошень на веб-сторінці Саратського районного суду Одеської області, офіційному веб-сайті судової влади України, тому за правилами частини 11 статті 128 ЦПК України він вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

2. Рух справи в суді.

Після надходження та реєстрації позовної заяви, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 11.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачам встановлено строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 11.01.2024 частково задоволено заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського про забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0835 площею 1,1052 га, яка знаходиться в межах Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Протокольною ухвалою суду від 19.02.2024 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою суду від 20.05.2024 підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 березня 2018 року у справі № 513/66/17 було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, Саратської районної державної адміністрації в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/6 частку земельної ділянки площею 6,63 га, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, яка зареєстрована в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер :01:001:0643, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/6 частку земельної ділянки площею 6,63 га, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, яка зареєстрована в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер :01:001:0643, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 4/6 частки земельної ділянки площею 6,63 га, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, яка зареєстрована в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер :01:001:0643, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 6,63 га, розташовану на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, здійснену на підставі записів в книзі реєстрації державних актів на право власності за № 70, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0643, після поділу земельної ділянки.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ОД № 008111, виданий 06 вересня 2004 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 19 квітня 2004 року № 249А-04 (а.с.с.26-34).

03 липня 2019 року від ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та на підставі довіреності, посвідченої 23.08.2018 року Матвєєвою У.О. нотаріусом нотаріального округу Парфінського району Новгородської області за реєстровим № 53/65-н/53-2018-1-811, від імені громадянина російської федерації ОСОБА_1 , а також від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , надійшла заява, справжність підписів на якій засвідчена 03.07.2019 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І., зареєстрована в реєстрі за № 1484-1486.

В заяві зазначені особи повідомили, що на підставі рішення Саратського районного суду виданого 23.03.2018, справа № 513/66/17, вони являються співвласниками земельної ділянки площею 6,6314 га, кадастровий номер :01:001:0643, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.08.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, а саме: ОСОБА_1 - в 1/6 частці, ОСОБА_3 - в 1/6 частці, ОСОБА_2 - в 4/6 частці.

Згідно ст.126 Земельного Кодексу України та відповідно до плану поділу земельної ділянки, виготовленого сертифікованим нженером-землевпорядником ОСОБА_5 , який додається до заяви, просять видати: ОСОБА_1 правовстановлюючий документ на сформовану нову земельну ділянку площею 1,1052 га з присвоєнням відповідної адреси та кадастрового номеру :01:001:0835; ОСОБА_3 правовстановлюючий документ на сформовану нову земельну ділянку площею 1,1024 га з присвоєнням відповідної адреси та кадастрового номеру :01:001:0833; ОСОБА_2 правовстановлюючий документ на сформовану нову земельну ділянку площею 4,4210 га з присвоєнням відповідної адреси та кадастрового номеру :01:001:0834 (а.с.19-20).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Саратської районної державної адміністрації Одеської області Кодрян З.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 47834901 від 18.07.2019, номер відомостей про речове право: 32444107; тип речового права: право власності; власник ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу іноземця: НОМЕР_1 , виданий 23.11.2007, видавник: ТП УФМС Росії по Новгородській області в Парфінському районі. Об`єкт права власності - земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0835, площа 1,1052 га, за адресою: Одеська область, Саратський район, Успенівська сільська рада; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-17).

Згідно витягу № НВ-023 із технічнох документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого 26.09.2023, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0835 становить 40070,41 грн.(а.с.40).

У відповіді ГУ ДМС України в Одеській області від 09.11.2023 зазначено, що громадянин рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим (знятим з реєстрації) не значиться. З клопотанням про отримання або скасувння дозволу на імміграцію, документування посвідкою, звернення з питань визначення належності до громадянства України, паспортом громадянина або паспортом громадянина України для виїзду за кордон, до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався (а.с.45).

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із частиною третьою статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до частини 5 статті 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

За положеннями частини 4 статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 130 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

За положеннями частини 4 статті 145 ЗК України, позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Пунктом 10 частини першої статті 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із статтею 354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною п`ятою статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Головне управління Держгеокадасту в Одеській області діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 № 603 в редакції наказу Держгеокадастру від 08.03.2023 №85 (далі-Положення) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Одеської області.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України, підпунктом 16 пункту 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території області.

Враховуючи зазначені положення законодавства саме Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням частин другої та четвертої статті 145 Земельного кодексу України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації, отримавши у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив їх упродовж року після набуття права власності.

У відповідності до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Так, у пунктах 76-77 указаної постанови, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Згідно із пунктом 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18 невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

У зв`язку із зазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором з метою захисту інтересів держави.

Зазначене повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного суду.

Пунктом 7 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення.

Частиною 2 ст. 412 ЦК України визначено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом "б" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставами для припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пункт "в" статті 143 ЗК України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Згідно частинами 1, 2 ст.145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може належати їй на праві власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

За положеннями ст.148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

4. Щодо правомірності та пропорційності втручання у право власності відповідача.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У практиці ЄСПЛ (зокрема рішення у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 року, "Щокін проти України" від 14.10.2010 року, "Сєрков проти України" від 07.07.2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009 року, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року) напрацьовано "трискладовий тест" для оцінки відповідності втручання у право власності європейським стандартам правомірності такого втручання, який охоплює такі критерії, що мають оцінюватися у сукупності: 1) законність вручання; 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересам); 3) справедлива рівновага між інтересами захисту права власності та загальними інтересами (дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягаря).

Так, звернення прокурора з вказаним позовом є законним, оскільки ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наділено прокурора правом на звернення до суду за захистом інтересів держави у випадку, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Одеській області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельної ділянки, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 року по справі №912/2385/18.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду".

Звернення прокурора з вказаним позовом до суду беззаперечно переслідує "суспільний", "публічний" інтерес, оскільки реагування прокурора у даному випадку спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання іноземним громадянином земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яке відбувається з порушенням вимог чинного законодавства.

Окрім того, втручання держави шляхом пред`явлення прокурором цього позову та ухвалення судом відповідного рішення відповідає принципу "пропорційності", який передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення ЄСПЛ у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 року, "Новоселицький проти України" від 11.03.2003 року, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року).

Отже, за відсутності добровільного відчуження громадянином російської федерації ОСОБА_1 протягом року після набуття права власності (12.07.2019) та по теперішній час земельної ділянки сільськогосподарського призначення, право власності на неї підлягає припиненню шляхом їх конфіскації за рішенням суду на користь держави.

Зазначений спосіб захисту прав відповідає положенням ч. 4 ст.81, ч.ч. 2, 4 ст.145 ЗК України.

Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0835 площею 1,1052 га, яка знаходиться на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району Одеської області.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду Одеською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в загальному розмірі 4026 гривні (2684,00 грн. +1342,00 грн.) (т. 1 а.с.1, 2).

Отже з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовій збір в загальному розмірі 4026 гривень.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 , про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави, припинення права користування земельною ділянкою - задовольнити.

Припинити право приватної власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0835 площею 1,1052 га, розташовану на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району Одеської області, шляхом конфіскації земельної ділянки у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору у розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 11 лютого 2025 року.

Позивач:

Білгород-Дністровська окружна прокуратура, , адреса: 67707, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, Одеської області.

Представник позивача: прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Франчук Олександр Валерійович, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, Одеської області.

Позивач: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, , адреса: 65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 34.

Представник позивача: Степко Елла Валентинівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 34.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.11.2007 року, код підрозділу 530-016, громадянин російської федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Бучацька