ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6126/20
Номер провадження: 22-ц/819/19/25
У Х В А Л А

11 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Радченка С.В.,

секретар Вєрємєєнко В.О.

розглянувши заяву Крижановського Миколи Михайловича, який діє від імені ОСОБА_1 , про відвід складу суду у справі за апеляційними скаргами Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Крижановського Миколи Михайловича , який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2024 року (під головуванням судді Ус О.В.), у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення сум за договором банківського вкладу та стягнення пені,

встановив:

У провадженні Херсонського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення сум за договором банківського вкладу та стягнення пені,за апеляційними скаргами Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Крижановського Миколи Михайловича , який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2024 року.

Крижановським Миколою Михайловичем, який діє від імені ОСОБА_1 04.02.2025 року через систему «Електронний суд» подана заява про відвід колегії суддів у цій справі: Склярській І.В.(судді-доповідачу) , Воронцовії Л.П., Радченку С.В., (членам колегії) з посиланням на ст. 14 Кодексу суддівської етики, порушення судом норм процесуального закону з таких підстав.

Подана 16.04.2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Крижановським М.М. апеляційному суду заява з процесуальних питань, а саме щодо повернення відзиву на апеляційну скаргу внаслідок не надсилання його копії позивачці ОСОБА_1 , була проігнорована судовою колегією чим колегія , фактично діяла на користь АТ КБ «Приватбанк».

В порушення вимог частини сьомої статті 43 та пункту 2 частини четвертої статті 356

ЦПК України АТ КБ «Приватбанк» не додало до апеляційної скарги доказів її надсилання позивачці ОСОБА_1 , а квитанція про надсилання апеляційної скарги до електронного кабінету адвоката Крижановського М.М., який є представником позивачки ОСОБА_1 , не є доказом надсилання апеляційної скарги учаснику справи, оскільки у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Вважає, що колегія апеляційного суду знову проігнорувала наведені вимоги

процесуального законодавства, чим фактично вдруге діяла на користь АТ КБ «Приватбанк» що викликає сумніви в її неупередженості.

Адвокат Крижановський М.М. також навів три судові засідання, які відкладалися: одне за заявою представника банку, два інших з технічних причин, проте, судове засідання 13.11.2024 року, яке не було вчасно розпочато, а тому він не міг прийняти у ньому участь про що повідомив у телефонному режимі помічника судді, було проведено, за відсутності представника ОСОБА_1 адвоката Крижановського М.М., не надавши можливості стороні позивача вислухати представника відповідача, викласти свою думку та свої заперечення стосовно питань, які розглядались в судовому засіданні та можливі заперечення проти доводів відповідача, хоча судові засідання, в яких не міг прийняти участь представник АТ КБ «Приватбанк», завжди відкладались на іншу дату. Отже, колегія апеляційного суду вже втретє діяла на користь АТ КБ «Приватбанк», що також викликає сумніви в її неупередженості. Вважає, що в порушення вимог процесуального закону судова колегія постановила ухвалу від 13.11.2024 року про задоволення клопотання представника банку, залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Адвокат Крижановський М.М., який діє від імені ОСОБА_1 зазначає, що оскільки ухвалою Херсонського апеляційного суду від 13.11.2024 року провадження у цивільній справі № 766/6126/20 було зупинене до розгляду Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду справи № 127/17873/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, тому він 09 січня 2025 року подав клопотання про поновлення провадження у справі, яке сформоване в системі «Електронний суд» 09.01.2025 з посиланням на ухвалення та оприлюднення постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23), на яке отримав 13 січня 2025 року лист з посиланням на виконання вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, а в подальшому, 30.01.2025 року отримав лист, про те що оскільки станом на 30.01.2025, наведені у листі від 13.01.2025 вимоги процесуального закону не виконанні, що на даний час унеможливлює вирішення порушеного адвокатом клопотання від 09.01.2025, у встановленому процесуальним законом порядку.

Зазначає, що подане ним клопотання про поновлення провадження відсутнє в переліку

документів, які до подання суду потрібно попередньо надіслати іншим учасникам справи відповідно до вимог ч.7 ст. 43 ЦПК України, а тому вважає, що якщо суд вимагає від сторони позивачки надіслати іншим учасникам клопотання, надіслання якого іншим учасникам не передбачене ЦПК України, та в той же час дозволяє відповідачу не надсилати іншим учасникам заяви по суті справи, надсилання яких іншим учасникам є обов`язковим, та ще й не зважаючи на те, що сторона позивача спеціально звертає увагу суду на порушення з боку відповідача, також викликає сумніви в його неупередженості, оскільки явно свідчить, що суд діє на користь АТ КБ «Приватбанк». Крім того, вказує на те, що йому незрозуміло, чому суд зробив це у позапроцесуальний спосіб.

Адвокат Крижановський М.М. посилається на те, що у відповідності до статті 14 Кодексу суддівської етики: «Суддя не має допускати позапроцесуальних взаємовідносин з учасниками судового процесу у справі, що перебуває у його / її провадженні. Суддя має уникати поведінки, що може викликати сумнів чи створити враження про наявність у судді прихильності чи упередженого ставлення до учасників справи чи їх представників».

ЦПК України не передбачає такого процесуального документа, як лист, не визначає яку законну силу має лист, а також випадки, підстави та порядок його оскарження, а спілкування у позапроцесуальний спосіб, як зазначено вище, суперечить Кодексу суддівської етики.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд вважає, що дана заява є необґрунтованою.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі ( ч.1 ст. 40 ЦПК України).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість ( ч.2 ст. 40 ЦПК України).

За вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.3 статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Наведені норми процесуального закону та викладені у заяві про відвід доводи, свідчать, що винятковим випадком до спливу вказаного процесуального строку є та обставина, що заявник не погоджується із застосуванням вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України щодо надіслання іншій стороні заяви про поновлення провадження у справі, та направленням йому як адвокату стороні вищенаведених листів, а не процесуальних рішень, перелік яких наведений у статті 258 ЦПК України, оскільки всі інші наведені ним обставини були йому відомі у строк визначений ч.3 ст. 39 ЦПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі «Hauschildt проти Данії» від 24 травня 1989 року).

Неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти» від 15 жовтня 2009 року, «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» від 18 липня 2019 року).

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді судової колегії Склярська І.В., Воронцова Л.П., Радченко В.С. виявили особисту упередженість до заявника чи до розгляду справи за його участю у цьому провадженні. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів щодо цих суддів немає.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання заявника щодо відсутності безсторонності у суддів об`єктивно виправданими.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно з частиною 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути

Колегія суддів вважає за можливе зазначити, що наведені у заяві доводи про не надання доказів направлення позивачці ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу позивачки, а також апеляційної скарги відповідача адвокату були відомі у період визначений статтею 39 ЦПК України у квітні 2024 року з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Крижановський М.М., на території України тривалий час не проживає про що адвокатом Крижановським М.М. у позовній заяві зазначено: 26 серпня 2012 року позивачка виїхала з України в Італійську Республіку і з того часу не приїжджала в Україну.

Щодо посилання адвоката про проведення судового засідання 13.11.2024 року без його участі та з запізненням визначеного часу, то протокол судового засідання містить відомості 11:41:32 про те, що Крижановський М.М. попередив про те, що не має змоги під 'єднатися, з`ясування думки щодо можливості продовження розгляду справи за його відсутністю та вирішення у цьому судовому засіданні питання зупинення провадження у справі до розгляду судом касаційної інстанції справи №127/17873/21, про наявність якої, а також наявності на розгляді Великої Палати Верховного Суду справи № 204/8017/17 у судових засіданнях за участю Крижановського М.М. неодноразово наголошувалося.

За наслідками проведеного судового засідання 13.11.2024 року була постановлена ухвала про зупинення апеляційного провадження до розгляду судом касаційної інстанції справи №127/17873/21, яку Крижановський М.М. отримав 14.11.2024 року о 8:57:02 в електронний кабінет в системі «Електронний суд», правом на касаційне оскарження якої не скористався.

Також, у наведеному судовому засіданні постановлена ухвала про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ..

Доводи Крижановського М.М. , про те, що проведенням судового засідання 13.11.2024 року без його участі, його позбавлено можливості надати заперечення проти доводів відповідача є безпідставними, оскільки вирішення у цьому судовому засіданні зазначеного у апеляційній скарзі, клопотання представника банку про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_3 , не позбавило адвоката надати свої заперечення, оскільки вони висловлені ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Фактично Крижановський М.М. висловлює незгоду з процесуальним рішенням: ухвалою від 13.11.2024 року про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ..

Щодо посилання заявника на положення статті 14 Кодексу суддівської етики слід зазначити , що аналіз положень статті 14 Кодексу дає підстави для висновку, що суддя має спілкуватися з учасниками процесу лише під час розгляду справи по суті, забезпечуючи зі свого боку як незалежний арбітр рівне ставлення до всіх учасників судового розгляду

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за наявності зупиненого судового провадження, без його поновлення, суд позбавлений можливості процесуально ухвалити судове рішення, а тому адвокату Крижановському М.М. в його електронний кабінет адвоката в системі «Електронний суд» були направлені листи, які також наявні в системі документообігу суду «Д-3», щодо його заяви про поновлення провадження у справі з роз`ясненнями виконання вимог ч.7 ст. 43 ЦПК України, з чим він і висловив свою незгоду у заяві про відвід складу суду, а отже наведене не є позапроцесуальним спілкуванням з ним, як учасником процесу, яке надає підстави для відводу.

Заявлений адвокатом Крижановським М.М., який діє від імені ОСОБА_1 відвід колегії суддів фактично є не згодою представника позивача з процесуальними рішеннями колегії суддів, викладеними у вищенаведених ухвалах судової колегії та з процесуальними діями щодо направлення вищенаведених листів внаслідок надходження його заяви про повнолення провадження у справі.

Оскільки обставини, на які посилається адвокат Крижановський М.М. як на підставу для відводу суддів, не є об`єктивно виправданими та не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності колегії суддів Склярської І.В., Воронцової Л.П., Радченка С.В. при розгляді цієї справи, заяву про відвід від участі у розгляді справи колегії суддів Херсонського апеляційного суду слід визнати необґрунтованою та передати вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву Крижановського Миколи Михайловича, який діє від імені ОСОБА_1 , про відвід складу суду: Склярській І.В., Воронцовій Л.П. , Радченку С.В. у справі за апеляційними скаргами Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Крижановського Миколи Михайловича , який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2024 року (під головуванням судді Ус О.В.), у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення сум за договором банківського вкладу та стягнення пені визнати необґрунтованою та передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.П. Воронцова

С.В. Радченко