Провадження № 22-ц/812/330/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2025 року м. Миколаїв

справа №486/106/24

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «ЕДЕМ» про зобов`язання вчинити дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мураль Ольги Миколаївни - на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, постановлену 24 грудня 2024 року під головуванням судді Далматової Г.А., повне рішення складено цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «ЕДЕМ» про зобов`язання вчинити дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлена позивач не з`явилась в судові засідання, призначені 11 квітня 2024 року, 02 травня 2024 року, 23 травня 2024 року, 03 червня 2024 року, 17 червня 2024 року, 29 серпня 2024 року, 23 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 20 листопада 2024 року та 24 грудня 2024 року, та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник Мураль О.М. просили ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Зазначали, що у матеріалах справи наявні клопотання представника позивача про поважність причин неявки у зазначені судові засідання (перебування на лікарняному, відпустка, повторне витребування доказів). Окрім того звертали увагу, що суддя неодноразово відкладала судові засідання через перебування у відпустці, навчанні, відсутності електроенергії та за клопотанням представника відповідача. Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд не врахував підстави неявки у судові засідання та наявність клопотань представника позивача, а тому дійшов хибного висновку, який порушує право доступу до суду, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2025 року клопотання представника Приватного сільськогосподарського підприємства «ЕДЕМ» - адвоката Берлінського О.А. - задоволено. Продовжено Приватному сільськогосподарському підприємству «ЕДЕМ» строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 29 січня 2025 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що позивачка звернулася з позовом у січні 2024 року, але починаючи з квітня 2024 року зацікавленість її у розгляді справи зникла, так як з того часу у судові засідання не заявляється. Про відсутність зацікавленості у розгляді справи свідчать численні заяви представника позивачки про перенесення розгляду справи, в яких вона хоча і вказує про причини неявки, однак доказів існування таких обставин не надає. Таким чином, на думку Берлінського О.А. , суд дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду, враховуючи, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про розгляд справи, але остання, як і її представник, ухиляються від явки до суду та не надають доказів обґрунтованості поважності неявки в судові засідання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мураль О.М.- підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача - адвокат Берлінський О.А. - заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася у судове засідання та від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 16 серпня 2022 року у справі №128/2557/19, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 10 січня 2024 року у справі № 456/1278/20, від 27 червня 2024 року у справі №450/2265/19, від 31 липня 2024 року у справі № 758/9686/23.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 28 лютого 2024 року на 15:15 год., про що ОСОБА_1 повідомлена шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку (а.с. 27, 29).

28 лютого 2024 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 21 березня 2024 року 11:30 год., про що ОСОБА_1 повідомлена під розписку (а.с. 89).

21 березня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні розгляд справи призначено на 11 квітня 2024 року на 09 год 15 хв., про що ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона вказала в поданій до суду заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, а її представник - адвокат Мураль О.М. - шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 97).

11 квітня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, в цей же день до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Мураль О.М. - про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням за межами міста. Доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви долучено (а.с. 100).

11 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 02 травня 2024 року на 09:00 год., про що позивач ОСОБА_3 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. - шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 108, 109).

02 травня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, в цей же день від представника позивача - адвоката Мураль О.М. - надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням за межами міста. Доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви долучено (а.с. 113).

02 травня 2024 року судове засідання відкладено на 23 травня 2024 року на 09:00 год.

22 травня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Мураль О.М. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному із дитиною. Доказів на підтвердження вказаних обставин не долучено (а.с. 118).

Від відповідача також надійшла заява про відкладення розгляду справи.

23 травня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, розгляд справи відкладено на 03 червня 2024 року, про що позивач ОСОБА_3 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 120, 123).

03 червня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, в цей же день від представника позивача - адвоката Мураль О.М. - надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці з 03 червня до 07 червня 2024 року. Доказів на підтвердження вказаних обставин не долучено (а.с. 124).

03 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 17 червня 2024 року.

17 червня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки - адвоката Мураль О.М. - надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності, розгляд справи відкладено на 29 серпня 2024 року на 10:00 год., про що позивач ОСОБА_3 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. - шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 132,134).

29 серпня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки - адвоката Мураль О.М. - надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивачки та про витребування у відповідача документів.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 серпня 2024 року клопотання представника позивачки було задоволено. Повторно витребувано у Приватного сільськогосподарського підприємства «Едем» довідку про доходи ОСОБА_1 за останні шість місяців перед звільненням та довідку про її середній заробіток, розгляд справи відкладено на 23 вересня 2024 року, про що позивач повідомлена шляхом направлення судової повістки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 143)

23 вересня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представником позивача - адвокатом Мураль О.М. - подано клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату з посиланням на те, що представник відповідача повідомив її в телефонному режимі, що він перебуває у відпустці до 25 вересня включно та що ухвала суду від 29 серпня 2024 року ще не виконана (а.с. 142).

23 вересня 2024 року розгляд справи відкладено на 22 жовтня 2024 року, про що позивач повідомлена шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. - шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 145, 146,149, 156).

21 жовтня 2024 року від представника позивача - адвоката Мураль О.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням за межами міста з 22 по 28 жовтня 2024 року. Доказів на підтвердження вказаних обставин не долучено.

22 жовтня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, розгляд справи відкладено на 20 листопада 2024 року на 11:00 год., про що позивач ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету (а.с. 153, 155).

20 листопада 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки - адвоката Мураль О.М. - надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням її за межами міста. Доказів на підтвердження вказаних обставин не долучено (а.с. 150). Розгляд справи відкладено на 24 грудня 2024 року, про що позивач ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, а адвокат Мураль О.М. шляхом відправлення судової повістки до її електронного кабінету. (а.с. 161, 163).

24 грудня 2024 року в судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника ОСОБА_1 - адвоката Мураль О.М. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному із дитиною. Доказів на підтвердження вказаних обставин не долучено (а.с. 165).

Установивши, що належним чином повідомлені про судове засідання позивач та її представник неодноразово поспіль не з`явились в судові засідання, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Колегія суддів зауважує, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 (провадження № 11-126заі22).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Верховний Суд зазначає, що відповідний висновок про те, що особа зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі стосується особи, яка особисто звернулася до суду, чи належно повідомлена про розгляд справи за її участю.

У рішенні від 06 вересня 2007 року у справі "Цихановський проти України", заява № 3572/03, ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Доводи апеляційної скарги про поважність причин повторної неявки в судові засідання апеляційний суд відхиляє, оскільки причини повторної неявки позивачки та її представника не мають правового значення з огляду на приписи пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України. До того ж, до жодного з клопотань про відкладення розгляду справи представником позивача не було надано доказів на підтвердження обставин, якими ці клопотання обґрунтовувались.

Також не заслуговують на увагу і посилання апеляційної скарги на те, що розгляд справи неодноразово відкладався через перебування судді у відпустці, на навчанні а у зв`язку з відсутності електроенергії, оскільки не підтверджуються матеріалами справи. Представник відповідача звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи лише двічі і вказані обставини ніяким чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання позивача та її представника в апеляційній скарзі на те, що оскаржуване судове рішення порушує її право на судовий захист, є необґрунтованими, оскільки залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою залишення позову без розгляду.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що спір є трудовим і строк звернення до суду має значення. Так, частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а передбачені частиною п`ятою статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України наслідки не містять виключень, пов`язаних з характером спірних правовідносин.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19).

З огляду на викладене, відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мураль О.М. підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду, яка постановлена з додержанням норм процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мураль Ольги Миколаївни - залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 11 лютого 2025 року