Провадження №2/751/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про не виплату одноразової грошової допомоги одному із членів сім`ї загиблого військовослужбовця,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про не виплату останньому частини одноразової грошової допомоги після смерті його сина військовослужбовця ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року дана позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Згідно із ухвалою суду позивач мав усунути низку недоліків позовної заяви, зокрема визначити конкретний зміст позовних вимог до відповідача, тобто конкретизувати обраний ним спосіб захисту прав, який у позовній заяві не викладено у доступній для суду й інших учасників провадження формі, а також сплатити судовий збір чи надати обґрунтування звільнення від його сплати, надати власне письмове підтвердження відсутності аналогічного спору в провадженні судів України, надати підтвердження наявності в позивача або інших осіб оригіналів письмових доказів, засвідчити відповідність копій доказів оригіналам таких письмових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Позивач 13.01.2025 отримала копію ухвали суду від 25 грудня 2024 року, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Однак у встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем не були виправлені, жодних повідомлень або клопотань від позивача до суду станом на день постановлення даної ухвали не надходили.

Навіть припускаючи можливі затримки із доставкою кореспонденції поштовими підприємствами, суд доходить висновку, що, з огляду на передбачені законом процесуальні обов`язки щодо добросовісності реалізації процесуальних прав та сприяння суду у встановленні обставин справи, позивач мала можливості у строк, що становить майже місяць з моменту отримання нею ухвали суду, забезпечити виконання вимог ухвали суду або повідомити суд про причини, що об`єктивно перешкодили такому виконанню.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини послідовно дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях ЄСПЛ, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, як свідчать обставини даної справи, позивач у встановлений судом строк не вжила належних заходів щодо виконання ухвали суду та усунення невідповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, тобто не проявила з цією метою належної процесуальної активності.

Отже, оскільки позивач не виправила недоліки, зазначені в ухвалі суду, в установлений судом строк, тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Заразом суд роз`яснює позивачу, що згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 185, 258-261, 354 ЦПК України,

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про не виплату одноразової грошової допомоги одному із членів сім`ї загиблого військовослужбовця вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. О. Діденко