Справа №345/233/25
Провадження № 2/345/408/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Яцківа Миколи Васильовича до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Яцків М.В. звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 та за нею значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за даною адресою. 01.07.2005 року ОСОБА_2 залишила заповіт у відповідності до якого всі належні їй майнові права, а також все майно, що буде належати їй, на яке вона за законом буде мати право, де б воно не знаходилося із чого б не складалось, заповіла ОСОБА_3 . 03.12.2024 року, ОСОБА_4 , державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у відповідності до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на даний житловий будинок. В зв`язку з тим, що іншим способом захистити спадкові права позивач в нього не має можливості, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом неоспорюваного права позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.01.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 р. підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, однак представник позивача ОСОБА_5 подав суду заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задоволити.

У судове засідання представник Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі та покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.05.2011 року (а.с. 8).

Згідно до довідки № 244 від 30.04.2024 року, виданої Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 та за нею значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за даною адресою. До дня смерті ОСОБА_6 в спадковому будинку в АДРЕСА_1 , проживали і проживають по даний час: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - невістка; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - внук; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - внука. Запоіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався у виконкомі Перевозецької сільської ради 01 липня 2005 року по реєстру № 77, який не відмінявся і не змінювався (а.с. 9).

01 липня 2005 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений Ладовською М.Д., секретарем Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області у відповідності до якого всі належні їй майнові права, а також все майно, що буде належати їй, на яке вона за законом буде мати право, де б воно не знаходилося із чого б не складалось, заповідає гр. ОСОБА_3 а.с. 10).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до його складу входять: житловий будинок площею основи (забудови) 116,1кв.м. (загальна площа приміщень 85,1кв.м.),літня кухня площею основи (забудови) 8,7 кв.м., гараж площею основи (забудови)21,7кв.м.,стайня площею основи (забудови)15,9кв.м., комора площею основи (забудови) 9,2 кв.м., стодола площею основи (забудови) 22,5кв.м., погріб площею основи (забудови) 22,0 кв.м., вбиральня площею основи (забудови) 1,0 кв.м., сарай площею основи (забудови)2,5кв.м., ворота площею основи (забудови) 8,4кв.м., огорожа площею основи (забудови) 27,5 кв. м., огорожа площею основи (забудови) 37,2 кв.м., криниця площею основи (забудови) 4мПг (а.с. 12-15, 16-22).

Згідно до довідки від 09.10.2024 року інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 09.10.2024 року становить 350780 грн. (а.с. 23).

03.12.2024 року, ОСОБА_4 , державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, виконуюча обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 0,28 га, що знаходиться на території Івано-Франківської області, Калуський район, Перевозецька сільська рада, урочище «Долини», кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0146 (а.с. 24).

Одночасно, 03.12.2024 року, ОСОБА_4 , державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у відповідності до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с. 26).

Таким чином, позивач вступив у фактичне володіння та управління будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, користуюсь ним проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як його мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього.

Будь яких інших спадкоємців на вищевказане спадкове майно не має.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на те, що спірний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами знаходяться на території Войнилівської ТГ, належним відповідачем по даній справі є Войнилівська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 244 від 30.04.2024 року, виданої Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав разом із спадкодавцем.

Як вище зазначено, померлою ОСОБА_2 було складено заповіт у відповідності до якого все майно, яке належалоїй на день смерті вона заповіла ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - прийняв спадщину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації моїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Суд зазначає, що фактично єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юсту від 21.02.2005 №19-32/319).

За таких обставин спадкове право на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц, який зазначив, що право власності на зведену до 03.08.2004 нерухомість набувається в порядку, який існував на час її будівництва, а не виникає у зв`язку з державною реєстрацією.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, (втратив чинність) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований до 1991 року (відповідно до технічного паспорту рік спорудження будинку до 1991 р.), то після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами .

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Судом встановлено, що відповідно до встановлених обставин справи, інших спадкоємців за законом на спадкове майно, немає, будь які інші особи не претендують на спадкове майно, оскільки не зверталися з заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно до нотаріуса.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 322, 328, 373, 1218, 1220-1223, 1234-1236, 1268-1270, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, та керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Яцківа Миколи Васильовича до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителем АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом право власності в цілому на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входять: житловий будинок площею основи (забудови) 116,1 кв.м. (загальна площа приміщень 85,1 кв.м.), літня кухня площею основи (забудови) 8,7 кв.м., гараж площею основи (забудови) 21,7 кв.м., стайня площею основи (забудови) 15,9 кв.м., комора площею основи (забудови) 9,2 кв.м., стодола площею основи (забудови) 22,5 кв.м., погріб площею основи (забудови) 22,0 кв.м., вбиральня площею основи (забудови) 1,0 кв.м., сарай площею основи (забудови) 2,5 кв.м., ворота площею основи (забудови) 8,4 кв.м., огорожа площею основи (забудови) 27,5 кв.м., огорожа площею основи (забудови) 37,2 кв.м., криниця площею основи (забудови) 4мПг, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 , яка померл ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: