Справа № 214/4846/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Розстальної К. В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне зачення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить суд вастановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , в тому числі за останні 10 років з 09.06.2004 до 09.06.2014, на дату смерті годувальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.10.1982 заявник ОСОБА_4 (російською мовою прізвище - ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чоловік заявника мав достатній дохід, утримував заявника та їх спільних дітей. ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 54 років помер чоловік заявника по справі. Після смерті останнього заявник прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Заявник разом з своїм померлим чоловіком проживали разом та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий чоловік при оформленні паспорта громадянина України помилково переклав своє прізвище з російської мови « ОСОБА_4 » вказавши його в українському варіанті аналогічно, як на російській мові « ОСОБА_4 », але це не перешкодило йому при оформленні пенсії, оскільки його трудова книжка та документи про освіту викладені російською, а також його помилка в своєму прізвищі на українській мові не стала перешкодою для прийняття заявником спадщини, але вказана помилка стала підставою для відмови заявнику по справі органами Пенсійного фонду в оформленні пенсії по втраті годувальника (переході на пенсію померлого чоловіка). Вказані обставини заявник вважає протиправним та безпідставним та таким що порушує її права, як жінки померлого чоловіка на оформлення пенсії по втраті годувальника. Наведені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою.

Після усунення недоліків поданої до суду заяви на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху від 07.06.2024 (том 2, а. с. 70), ухвалою від 19.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено справу до розгляду (том 3, а. с. 70).

Ухвалою від 01.10.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про розмір пенсійних виплат, які отримував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 за період з 09.06.2004 по 09.06.2014 (том 3, а. с. 156).

Ухвала від 01.10.2024 виконана.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити у обраний нею спосіб, посилаючись на доводи та обставини, викладені у поданій до суду заяві.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо підтвердили спільне проживання заявника з її померлим чоловіком ОСОБА_7 та повідомили суд, що померлий мав достатній заробіток та утримував свою жінку, яка майже не працювала та не мала самостійного заробітку, сім`я мала спільний бюджет.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, у поданих до суду заявах, кожен окремо, просили розгляд справи здійснювати за їх відсутністю.

У судове засідання, призначене на 10.02.2025 учасники справи не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України подальший розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.1986 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане повторно 16.06.2023 (том 2, а. с. 7, 13).

Відповідно до вказаних свідоцтв прізвище чоловіка після укладення шлюбу - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (том 2, а. с. 6).

Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та відповідно до паспортних даних ОСОБА_7 , обидва мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а. с. 98, 293).

Після смерті ОСОБА_7 заявниця ОСОБА_1 неоднорозово зверталась до органів Пенсійного фонду, рішеннями яких їй було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника з тих підстав, що її прізвище за паспортом « ОСОБА_4 », тоді як відповідно до свідоцтва про смерть годувальника його прізвище « ОСОБА_4 » (том 1, а. с. 110, 169 - 170, 171 - 172, 174, 178, 180, 181 - 182).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Гребевник О. В., спадкоємницею майна ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2, а. с. 19).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що фактично вона перебувала на утриманні її чоловіка ОСОБА_7 , прізвище якого вказано у відповідних документах невірно з урахуванням особливостей перекладу на державну мову.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи сукупний розмір доходу заявника ОСОБА_1 становить: за 2014 рік - 9329,32 грн. (том 3, а. с. 207), за 2013 рік - 13816,00 грн. (том 3, а. с. 208), за 2012 рік - 13943,62 грн. (том 3, а. с. 209), за 2011 рік - 12593,75 грн. (том 3, а. с. 210). Разом з тим, ОСОБА_1 у період з 29.09.2008 по 06.05.2009, з 22.05.2009 по 29.07.2009, з 30.07.2009 по 01.08.2009, з 02.08.2009 по 02.08.2010 перебувала на обліку як безробітна в Саксаганському районному центрі зайнятості з виплатою допомоги по безробіттю (том 1, а. с. 156 - 157).

Розмір пенсійних виплат ОСОБА_7 за період з січня 2011 року по червень 2014 року загалом становить 163190,46 грн. Зокрема розмір щомісячної пенсії ОСОБА_7 з січня 2011 року по квітень 2012 року включно становить 3783,55 грн., з травня 2012 по жовтень 2013 року включно - 3883,55 грн., з листопада 2013 по червень 2014 - 4093,72 грн. (том. 1, а. с. 99 - 101).

Розмір пенсійних виплат ОСОБА_7 за період з червня 2004 року по червень 2014 року загалом становить 243313,45 грн. Зокрема розмір щомісячної пенсії ОСОБА_7 з червня 2004 року по серпень 2004 року включно становить 242,80 грн., з вересня 2004 по березень 2008 року включно - 284,69 грн., з квітня 2008 по червень 2008 - 481,00 грн., з липня 2008 по серпень 2008 - 544,00 грн., з вересня 2008 по березень 2009 - 1494,00 грн., з квітня 2009 по червень 2009 - 1501,50 грн., з липня 2009 по вересень 2009 - 1508,20 грн., з жовтня 2009 по листопад 2009 - 1522,40 грн., пенсія за грудень - 1972,40 грн., з січня 2010 по березень 2010 - 2310,00 грн., пенсія за квітень - 2919,22 грн., з травня 2010 по квітень 2012 - 3783,55 грн., з травня 2012 по жовтень 2013 - 3883,55 грн., з листопада 2013 по червень 2014 - 4093,72 грн. (том 3, а. с. 200 - 205).

В судовому засіданні показами свідків підтверджено факт спільного проживання заявниці та померлого її чоловіка ОСОБА_7 та спільного їх сімейного бюджету. Крім того матеріалами справи підтверджено, що заявник по справі та її померлий чоловік мали зареєстроване місце проживання за однією адресою.

У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України«Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» непрацездатними членами сім`ївважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» вбачається, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені вчастині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 8 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №5 від 31.03.1996 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи наутриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійнимі основнимджерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/6518/17 від 22.05.2019 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 592/17552/18 від 13.01.2021 у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт постійного перебування ОСОБА_13 на утриманні її чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов свої підтвердження під час розгляду даної справи, зокрема це підтверджується пояснення свідків, а також письмовими доказами, які підтверджують, що розмір пенсійної виплати померлого сутєво перевищував розмір пенсії заявника.

Судом встановлено, що матеріальна (грошова) допомога, яку надавав чоловік заявника ОСОБА_7 заявнику, була постійним і основним джерелом засобів для її існування, тобто вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу.

Крім того, відповідними рішеннями пенсійних органів заявнику по цій справі відмовлено у переведенні її на пенсію по втраті годувальника з тих підстав, що її прізвище за паспортом « ОСОБА_4 », тоді як відповідно до свідоцтва про смерть годувальника його прізвище « ОСОБА_4 ». Такі мотиви ухвалених рішень пенсійних органів, не надаючи їм правової оцінки, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.1986 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане повторно 16.06.2023 (том 2, а. с. 7, 13) Відповідно до вказаних свідоцтв прізвище чоловіка після укладення шлюбу - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що різне написання прізвищ заявника та її чоловіка зумовлено специфікою перекладу прізвища з іноземної мови на державну. З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації особових імен або імен по батькові, прізвищ під впливом російської вимови та фонетичних говіркових особливостей в ситуації контактного білінгвізму, відхилення орфографічних норм і правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму.

Суд враховує, що встановлення юридичних фактів, про який просить заявник їй необхідно для можливості реалізації права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 у обраний нею спосіб з метою захисту та реалізації її прав та законних інтересів.

Судові витрати у справах окремого відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне зачення - задовольнити.

Вастановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , в тому числі за останні 10 років з 09.06.2004 до 09.06.2014, на дату смерті годувальника 09.06.2014.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

1.Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26.

2.Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, , м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16.

3.Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , м. Слов`янськ, Площа Соборна, 3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений без проголошення 10 лютого 2025 року.

Суддя Сіденко С. І.