Справа № 953/1161/25
н/п 2-о/953/42/25
"10" лютого 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко НВ. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -
04 лютого 2025 року ОСОБА_1 (далі: заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Таким чином, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175,177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК України.
Якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами ч.1 ст.185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.
Згідно ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
Згідно з ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Разом з тим, заявник вказує учасників процесу як «позивач, відповідач та третя особа», що не відповідає вимогам ст.42 ЦПК України.
Крім того, ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п.п 4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».
У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2025 становить 3028 грн.
Тобто за подання заяви в порядку окремого провадження заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605, 60.
Разом з тим, документів, що підтверджують сплату судового збору у зазначеному розмірі або підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, заявником не надано.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 294, 318 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, заява буде вважатися не поданою та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко