ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/9180/24

Номер провадження: 22-ц/819/166/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Склярської І.В. ,

суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

секретар Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2024 року у складі судді Кузьміної О.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2024 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На доведення доводів позовної заяви вказав, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Позивач зазначив, як відбувається ондборинг клієнта до травня 2020 року та після травня 2020 року. Зазначив, що разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга- переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

12.03.2018 відповідач - ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що на момент її підписання ознайомлена з Умовами і правилами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків.

Анкета-заява разом із Умовами, тарифами, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку визначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 70 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

У зв`язку із тим, що за час користування кредитом відповідач не виконала умови договору та не сплачувала своєчасно кредитні платежі, станом на 21.03.2024 утворилася заборгованість 177 103,57грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло) 177 103,57грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Суд ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.03.2018 року станом на 21.03.2024 року у розмірі 13312,00 грн. (тринадцять тисяч триста дванадцять гривень 00 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 227,60грн.(двісті двадцять сім гривень шістдесят копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове,яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначав, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту monobank, процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, тим самим суд дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений з вказаними документами.

Апелянт послався на пропозиції скористатися банківським послугами щодо продукту монобанк/ Універсалбанк необмеженому колу фізичних осіб, для чого пропонує приєднатися до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк/ Універсалбанк.

Зазначає, що приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, яка надається банком. Вказує на те ще Умови та правила перебувають в загальному доступі, є публічною пропозицією (офертою) при укладенні договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору та отримані відповідачем у мобільному додатку. Також у самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач з використанням власного ПІН-коду має постійний доступ.

Апелянт приходить до висновку, що оскільки послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, то відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст.ст. 3,627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. А отже наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов і правил обслуговування фізичної особи з додатками.

Детально розбирав умови анкети-заяви ( пункти 2,3,6,9), з посиланням на норми Закону України «Про електронну комерцію», вказував, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вказане свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису). Крім цього, клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язався ознайомлюватися з чинною редакцією Умов і Правил, що розміщені на сайті банку та/або в мобільному додатку. Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил може бути підтверджено також проведенням клієнтом банківських операцій, документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ, документом в електронному вигляді із застосуванням електронного/електронного цифрового підпису, введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використанням біометричних даних клієнта. Як вбачається з виписки про рух коштів, клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки, таким чином, відповідач надавав свою згоду зі змінами, доповненнями до договору про надання банківських послуг від 19 липня 2018 року.

Наголошував, що редакція Умов та правил, наявна в матеріалах справи, може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись позивачем, однак у суду під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що наявні в публічному доступі в режимі реального часу на офіційному сайті банку. Тому посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Вказував, що такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/10 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.

Посилався на постанову Верховного Суду від 03 лютого 2022 року в справі № 758/10335/16-ц, згідно якої якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, постанову Верховного Суду від 14 липня 2020 року в справі № 367/4970/13-ц, згідно якої, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.

Обґрунтовував розмір заборгованості, посилаючись на п. 5 Розділу ІІ Умов і правил. Вказував, загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за договором становить 177 103 грн. 57 коп, що складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту.

Вказував, що будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, відтак, відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, підтверджену наданими позивачем у сукупності доказами. Крім того, вимогами процесуального закону тягар доказування покладено на сторін у справі.

Позиція інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги не визнав, та зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Позивачем та відповідачем фактично укладено договір приєднання, укладення якого, відповідно до правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року, не відповідає вимогам чинного законодавства України та порушує права позичальника, як споживача банківських послуг. Вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував вищезазначені правові позиції, здійснив правильний розрахунок заборгованості відповідача та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Рух апеляційних скарг у суді апеляційної інстанції

10 січня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга АТ «Універсал Банк».

14 січня 2025 року ухвалою апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

17 січня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

20 січня 2025 ухвалою апеляційного суду справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції.

27 січня 2025 року ухвалою апеляційного суду задоволено заяву ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено участь Хандоги В.В., який діє від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні 11 лютого 2025 року о 10:30 год. та в усіх можливих наступних судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За нормою частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 та 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України ( в редакції на час укладення договору) передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом ( ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України)

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12.03.2018 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно (письмово) підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов ( а.с.14).

Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта відповідачки, які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді.

Положеннями п. 2 анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг і з цим погодилася позичальник, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Окрім цього, відповідачка беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 03e6de47caefdfecec921aa49607ca123129c29d5dcdee6d35447f15, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 анкети-заяви).

Згідно з п. 11 анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Таким чином, на підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 12 .03 2018 року ОСОБА_1 , було відкрито поточний рахунок в гривні та останній встановлено кредитний ліміт в розмірі 35000 грн., який 20.03.2018 року був збільшений до 40000 грн., про що свідчить інформація у довідці про розмір встановленого кредитного ліміту ( а.с.110).

Крім того, наведена довідка містить інформацію про збільшення кредитного ліміту 12.03.2019 до 50 000 грн., 23.05.2019 - до 70000 грн..

Банком також додана довідка про наявність рахунку від 06.08.2024, з зазначенням у ній типу рахунку - чорна картка ( а.с.109)

У позовній заяві позивач зазначив, що Умови та правила при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додаються до позову ( а.с.3) .

Разом з тим, позивачем до позову додані Умови та правила, які набувають чинності з 27.11.2021 року ( а.с.15-27), документ без дати з назвою «чорна картка monobank», який містить в собі тарифи ( а.с.28-31).

Слід зазначити, що позовна заява містить обґрунтування та посилання саме на пункти та розділи доданих до позову Умов та правил від 27.11.2021 року.

Також, окрім вищенаведеного, на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з підстав укладеного кредитного договору від 12.03.2018 позивач надав паспорт споживчого кредиту без дати проте у якому зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023 ( а.с.30-32), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача ( а.с.32 зв.с.) та розрахунок заборгованості за вказаним договором ( а.с.8-13) з пояснювальною запискою щодо графів таблиці у розрахунку ( а.с.7).

У наданому позивачем розрахунку, зазначено, що заборгованість відповідача за договором станом на 21.03.2024 становить 177103 грн.57 коп.., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 177103 грн.57 коп ( а.с.12зв.с.-13)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що Правила та умови кредитування не є складовою кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви та встановивши, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Доводи апеляційної скарги, що Умови та правила обслуговування опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, актуальні редакції, згоду на які, були надані відповідачем, шляхом, зокрема та не виключно, проведення банківських операцій та подальшого користування банківськими послугами були доступні на постійній основі у публічному доступі на офіційному сайті Банку за посиланнямhttps://www.monobank.ua/terms та/або в мобільному додатку з наведенням в скарзі зображення скріншоту щодо редакцій Умов та правил з 2018-12-22 по 2018-12-27 не є обґрунтованими, оскільки ознайомлення клієнта з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту відбувається не в публічному доступі на сайті банку, а в мобільному додатку (п.3 анкети-заяви), і теоретична можливість суду самостійно перевірити актуальність Умов і правил як не доводить, так і не спростовує обставин ознайомлення клієнта під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 12 березня 2018 року.

Також апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не подавалось клопотання про дослідження електронного доказу, зокрема Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб на сайті АТ «Універсал Банк», а відповідно до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Так, згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

Разом з тим, враховуючи викладені у анкеті- заяві, підписаною відповідачкою, умови, а саме у пункті 6 редакція якого викладена вище, банк не надав доказів того, що 12.03.2018 року ОСОБА_1 наклала електронний цифровий підпис у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.

Тобто банк не надав доказів електронного підпису Умов і правилами надання банківських послуг з Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту саме від 12.03.2018 року.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як зазначено у п.6 анкети-заяви, ОСОБА_1 підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Матеріали справи свідчать, що банк у відповіді на відзив у розділі «щодо підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту», посилаючись на деталізовану виписку про рух коштів по картці, заборгованість по якій визначена у сумі ціни позову- 107 103, 57 грн., зазначав про оформлення відповідачкою заяв та отримання коштів в межах послуг «Покупка частинами», «Кредит готівкою», «Розстрочка» та пояснивши, що для більш повного розуміння банком надаються декілька заяв клієнта на отримання вказаних послуг з найбільшими сумами транзакцій, підписаних шляхом накладення електронного підпису та докази перевірки цілісності електронного підпису, додавши деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, заяви клієнта та форми підтвердження електронного документу ( а.с.86-146).

Наведені та додані заяви клієнта від 12.03.2019 , від 06.09.2021, від12.01.2022, від 10.03.2019, від 22.05.2019 містять розмір кредитного ліміту, строк повернення, відсоткову ставку, анкетні данні та звернення/прохання про надання кредиту із зазначенням, що « я погоджуюсь з тим, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір. Підписанням цієї Заяви підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони мені зрозумілі та потребують додаткового тлумачення» ( пункти 11, 12 заяв). Додані позивачем до цих заяв тарифи, таблиці, паспорта споживчого кредиту містять посилання про їх ( у тому рахунку заяв) електронне підписання відповідачкою у вищенаведені дати.

Використання генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 03e6de47caefdfecec921aa49607ca123129c29d5dcdee6d35447f15 при електронному підписанні цих Заяв , не є підтвердженням того, що Умови та правила, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 підписала 12.03.2018 року при письмовому підписанні анкети-заяви від 12.03.2018 року. Іншого позивачем не доведено.

Отже, враховуючи, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, здійснюється шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, що у кредитному договорі від 12.03.2018 року банком не доведено.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача щодо особливостей проекту монобанк - укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, оскільки електронна форма договору не звільняє позивача від процесуального обов`язку доведення заявлених у позові підстав відповідно до визначених у статтями 76-81, 100 ЦПК України вимог щодо належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, у тому числі електронних.

Таким чином, не надання банком доказів електронного підписання кредитного договору від 12.03.2018 року, включення у розрахунок заборгованості та у виписку по рахунку, які є взаємопов`язані між собою, сум за іншими вищенаведеними кредитними договорами у виді Заяв, унеможливлює задоволення вимоги апеляційної скарги щодо ухвалення судового рішення про стягнення суми заборгованості визначеної банком в розмірі 177 103 грн. 57 коп.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 206 ЦПК України суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Доводи апеляційної скарги про не надання відповідачем контр розрахунку суми заборгованості, не спростування ним зазначеної суми та наведених доводів позовної заяви не можуть бути підставою для стягнення суми заборгованості у заявленому розмірі, оскільки вони не узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 2 ЦПК України, дослідженими обставинами справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1.ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги в оскарженій частині не спростовують, а тому колегію суддів не можуть бути прийняти як такі, що є підставою для зміни рішення суду в оскарженій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2024 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови суду складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова В.В. Майданік