КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/9293/24 Головуючий у суді І інстанції: Жук М.В.
провадження №22-ц/824/3884/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Желепи О.В., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Бачинського Остапа Михайловича, який представляє інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.03.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 90, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. 28.10.2021 року на підставі договору факторингу № 20211028-Ф від 28.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 90 перейшло до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».

Оскільки після відступлення ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» права вимоги до ОСОБА_1 останній не здійснював жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 30 850 грн 37 коп. заборгованості за договором.

Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 30 850 грн 37 коп. заборгованості, 2 422 грн 40 коп. судового збору та 3 000 грн витрат на правничу допомогу, а всього 36 272 грн 77 коп..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Бачинський О.М., який представляє інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», подав апеляційну скаргу, в якій просив його змінити в частині стягнення розміру витрат на правничу допомогу, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Також просив стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складають із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М. було укладено договір про надання правничої допомоги №20240710-3К від 10 липня 2024 року. Згідно п. 4.2 договору про надання правової допомоги № 20240626-1К від 26 червня 2024 року, у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7 000 грн, тобто, встановлено фіксовану суму гонорару адвоката Бачинського О. М. у разі задоволення судом позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки, заочним рішенням позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд першої інстанції не мав права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, оскільки відповідна заява/клопотання зі сторони відповідача на адресу суду не надходила.

Зазначає, що в договорі сторони встановили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги у суді першої інстанції у розмірі 7 000, 00 грн., який не залежить, ні від ціни позову, ні від кількості документів, ні від кількості судових засідань, ні від затраченого часу.

Звертав увагу, що зверненню до суду передували неодноразові заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено - повідомлення про зміну Кредитора за Договором позики, та ряд листів з пропозицією добровільного врегулювання боргу, акціями, тощо, що доводить необхідність та неминучість судових витрат позивача у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Додатково просив врахувати, що для надання професійної правничої допомоги на високому рівні адвокату необхідно підтримувати свій статус адвоката шляхом сплати щорічних адвокатських внесків, забезпечення організації професійної діяльності, підвищення своєї кваліфікації на виконання вимог законодавства та за власним бажанням удосконалювати знання шляхом участі у семінарах, круглих столах, лекціях, придбання літератури, комп`ютерних програм з правовими системами тощо. Щоб мати можливість забезпечити все перелічене адвокат повинен мати гідний відповідний дохід.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про надання позики, право вимоги за яким перейшло до позивача, не виконує, тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат, інших обставин, установлених ст. 137 ЦПК України, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Встановлено, що правову допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» надавав адвокат Бачинський О.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 20240710-3К від 10 липня 2024 року (а.с. 46-48).

Відповідно до п. 4.2 Договору у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 грн.

З наданих суду документів на підтвердження обставин понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі вбачається, що сторонами вищевказаного договору про надання правової допомоги погоджено загальну вартість послуг правової допомоги, яка складає 7000 грн, що є фіксованою сумою, тобто цей вид оплати не змінюється ані в залежності від обсягу послуг, ані від витраченого адвокатом часу.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми судових витрат в частині правничої допомоги, вбачається, що сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000 грн. В дану суму включається: оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі; оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи (а.с. 49).

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задоволено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи питання про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції надав належну оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та значимості таких дій у справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для їх стягнення у розмірі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції самостійно за відсутності клопотання відповідача зменшив суму судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки визначаючи розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд в тому числі керувався критеріями справедливості, обґрунтованості, та розумності їхнього розміру, і на думку колегії суддів стягнення витрат на професійну правничу допомогу в більшому розмірі становитиме для відповідача надмірний тягар.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 20240710-3К від 10.07.2024 року ціна послуг є фіксованою та не залежить від обсягу наданих адвокатом послуг клієнту, а отже є визначеною, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованим, оскільки вказане позбавляє можливості іншої сторони скористатись своїм правом на спростування та зменшення судових витрат, в тому числі і на правничу допомогу.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Посилання апелянта, як на підставу для стягнення витрат на правову допомогу у повному розмірі (7000 грн) про те, що зверненню до суду передували неодноразові заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено - повідомлення про зміну Кредитора за Договором позики, та ряд листів з пропозицією добровільного врегулювання боргу, акціями, тощо, що доводить необхідність та неминучість судових витрат позивача у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки представником позивача підтвердження збирання таких доказів адвокатом матеріали справи не містять.

Враховуючи складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, те, що справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без участі представника позивача, наявність численної усталеної практики, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суд першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бачинського Остапа Михайловича, який представляє інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «26» лютого 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.В. Желепа