УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

10 лютого 2025 року Справа № 608/154/25

Номер провадження2/608/262/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про самостійне виховання і утримання неповнолітньої дитини, ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року вищезазначений позов був прийнятий до розгляду та призначений до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Волинець С. А. подав письмову заяву про проведення підготовчого засідання без його та позивача участі. Просить справу призначити до розгляду по суті. Також, просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та заслухати думку неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася. Подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності. Позов визнає повністю.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позовних вимог, проаналізувавши норми цивільного процесуального права, суд встановив наступне.

Згідно із частиною першою статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог. Він проявляється в матеріально-правовій заінтересованості позивача. Іншими словами, це те матеріальне благо, яке позивач бажає отримати. Підстава позову - це ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і які обґрунтовуються поданими при подачі заяви чи у судовому процесі, доказами.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За положеннями частин першої-другої ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Від визнання позову слід відрізняти визнання фактів. Факти може визнати й позивач. Визнання стороною в суді фактів, яким друга сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, не є для суду обов`язковим. Суд може вважати визнаний факт встановленим, коли у нього не виникає сумніву в тому, що визнання відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом обману, насильства, погрози, помилки. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку підлягають встановленню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, провадження № 61-39156св18.

Визнання позову відповідачами не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті, суду слід дослідити матеріали справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходячи виключно із факту визнання позову відповідачем, такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19.

Враховуючи вищевикладене, оскільки для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи суду необхідно досліджувати докази, та встановлювати дійсні обставини справи, та враховуючи те, що суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті заяви відповідача про визнання позовних вимог.

Під час проведення підготовчого засідання у даній цивільній справі проведено наступні підготовчі дії: направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заяви і копії доданих до неї документів відповідачу; визначено характер спірних правовідносин, вимоги позивача, позицію відповідача, склад учасників судового процесу, встановлено порядок з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Крім того, судом вчинено інші дії, передбачені статтею 197 ЦПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Таким чином, з`ясування думки дитини у судових спорах, які стосуються її життя, має передусім на меті захист її прав та інтересів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для повного та всебічного з`ясування обставин справи, необхідно заслухати думку неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_5 .

Отже, у підготовчому судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України виконано завдання підготовчого провадження, у зв`язку із чим, судом поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого засідання.

На підставі викладеного, суд вважає, що у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, тому підготовче судове засідання підлягає закриттю, а справа призначенню до розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 197, 200 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, відмовити.

Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , жителів с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області.

Заслухати в судовому засіданні думку неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 про самостійне виховання і утримання неповнолітньої дитини.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 27 лютого 2025 року в приміщенні Чортківського районного суду Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №608/154/25.

Ухвала набрала законної сили 10 лютого 2025 року.

Суддя: Н. З. Коломієць