УХВАЛА

07 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 521/19301/20

провадження № 61-4489св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», в інтересах якого діє адвокат Літвінов Євген Володимирович, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати недійсним договір фінансового лізингу від 19 травня 2017 року

№ 00013842, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна»);

визнати недійсним договір фінансового лізингу від 31 травня 2017 року

№ 00013935, укладений між ним та ТОВ «Порше Лізинг Україна»;

застосувати наслідки недійсності договору фінансового лізингу від 19 травня

2017 року № 00013842 шляхом повернення на його користь грошових коштів в сумі

482 941,46 грн;

застосувати наслідки недійсності договору фінансового лізингу від 31 травня

2017 року № 00013935 шляхом повернення на його користь грошових коштів в сумі 487 855,00 грн;

стягнути з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на його користь 40 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 19 травня 2017 року

№ 00013842, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 31 травня 2017 року

№ 00013935, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Застосовано наслідки недійсного правочину - договору фінансового лізингу

від 19 травня 2017 року № 00013842, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна», повернувши сторони правочину у первісний стан шляхом повернення ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 482 941,46 грн.

Застосовано наслідки недійсного правочину - договору фінансового лізингу

від 31 травня 2017 року № 00013935, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна», повернувши сторони правочину у первісний стан шляхом повернення ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 487 855,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Здійснено розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

29 березня 2023 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 24 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, просить зазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 910/21153/14,

від 04 жовтня 2017 року у справі № 3-1071гс17, у постановах Верховного Суду

від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, від 04 грудня 2019 року у справі

№ 234/13519/16-ц, від 03 березня 2020 року у справі № 490/905/16-ц,

від 18 березня 2020 року у справі № 755/612/16-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 404/4702/18-ц, від 08 липня 2020 року у справі № 223/499/20, від 03 березня 2021 року у справі № 522/799/16-ц, від 05 квітня 2021 року у справі

№ 761/23143/15-ц, від 29 квітня 2021 року у справі № 607/8402/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання ухвали заявник сплатив судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження, у справі за касаційною скаргою ТОВ «Порше Лізинг Україна» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, витребувано із Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу № 521/19301/20.

26 липня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.'

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії Сердюк В. В., Карпенко С. О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2025 року справу призначено судді-доповідачеві

Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії Ситнік О. М., Фаловська І. М.

У частині другій статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не ухвалював рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, питання про розгляд справи колегією у складі більше трьох суддів вирішується колегією суддів, визначеною в порядку, встановленому частиною другою статті 33 цього Кодексу, до початку розгляду справи, з урахуванням категорії і складності справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсними правочинів, застосування наслідків недійсності правочинів та стягнення моральної шкоди призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська