Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 707/3600/24
Номер провадження2/711/676/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10 лютого 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Подуфали О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21.12.2022 між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 (далі відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір №9611689 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 9611689 від 21.12.2022) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено.
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 9611689 від 21.12.2022, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.
Пунктом 7.1. Кредитного договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, позивача робить висновок, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений.
Крім того, позивач у позові зазначає, що підтвердженням факту добровільного укладення відповідачем Кредитного договору є анкета-заява на кредит № 9611689 від 21.12.2022, що заповнена відповідачем.
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обгрунтовує це тим, що 29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023.
Відповідно до умов означеного договору відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 9611689 від 21.12.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22736459/7282 від 02.12.2024, однак відповідачем її пропозиції залишені без задоволення.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 00 хв 10 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
У судове засідання, що призначено 10 лютого 2025 року о 11 год 00 хв, сторони не з`явилися.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і ОСОБА_2 як його представника, що були отримані цими учасниками справи 17.01.2025 о 02 год 49 хв 48 сек (а.с.44-45). Водночас представник позивача Юрченко А.В. 08.02.2025, через підсистему «Електронний суд», направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи №707/3600/24 проводити без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», проти винесення заочного рішення не заперечувала, а також позовні вимоги просила задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 10 лютого 2025 року о 11 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим 10 лютого 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 21.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №9611689 (далі Кредитний договір).
Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язів найманого працівника.
У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума кредиту становила 5000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 21.12.2022 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.01.2023; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.04.2023; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 05.01.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.04.2023.
Крім того, із п.1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Із п.2.4.1 Кредитного договору встановлено судом, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору.
Крім того із п.6.1, 6.7 Кредитного договору встановлено, що цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема на сайті Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
Із платіжного доручення №89597748 від 21.12.2022 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» через АТ КБ «Приватбанк» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 5000 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем ОСОБА_1 на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача із призначенням платежу: кошти згідно договору 9611689, що відповідає номеру Кредитного договору (а.с.18).
Згідно безпосередньо дослідженої судом відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 21.12.2022 надано відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 5000 грн та цього ж дня нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 500 грн; у період часу із 22.12.2022 до 05.01.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 75 грн згідно п.1.5.2 Кредитного договору; у період часу з 06.01.2023 до 20.01.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 67,5 грн згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору; у період часу з 21.01.2023 до 04.02.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 60 грн згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору; у період часу з 05.02.2023 до 19.02.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 52,5 згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору; у період часу з 20.02.2023 до 20.05.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 105 грн згідно п.1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору.
Крім того із означеної відомості судом також встановлено, що 05.01., 20.01. та 04.02.2023 кредитодавцем нараховувалась позичальнику ОСОБА_1 комісія за пролонгацію по 500 грн, що в цілому складає 1500 грн; водночас позичальником сплачено ТОВ «Мілоан»:
1)05.01.2023: 500 грн комісії за пролонгацію, 500 грн процентів по кредиту, та 500 грн тіла кредиту;
2)20.01.2023: 500 грн комісії за пролонгацію, 500 грн процентів по кредиту, та 500 грн тіла кредиту;
3)04.02.2023: 500 грн комісії за пролонгацію, 500 грн процентів по кредиту, та 500 грн тіла кредиту (а.с.18 зворот - 19).
Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023 (а.с.20 зворот - 24) встановив, що 29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено означений правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним позики на підставі договору відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023.
Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 5000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.
Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту, яка була обумовлена між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом перерахування на його картковий рахунок № НОМЕР_3 .
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 3500 грн (з врахуванням сплаченої відповідачем суми 1500 грн) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.
У п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 Кредитного договору сторони обумовили, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 21.12.2022 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.01.2023; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.04.2023; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 05.01.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.04.2023.
Пунктом 2.4.1 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору
З аналізу означених пунктів Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони домовилися про те, що у період пільгового періоду, тобто з 22.12.2022 до 05.10.2023 включно, позичальник ОСОБА_1 має сплачувати ТОВ «Мілоан» відсотки в розмірі 1,5% від суми кредиту щоденно, а у випадку неповернення позичальником суми позики в останній день пільгового періоду строку кредиту, проценти за користування сумою кредиту кредитодавцем нараховуються наступним чином: протягом 90 днів після закінчення пільгового періоду - за денною відсотковою ставкою 3% від фактичного залишку кредиту. Кінцевий строк сплати відсотків за Кредитним договором 05.04.2023.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, зокрема, п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4, п.1.5.2 та 1.5.3, 2.4.1, встановив, що їх розмір визначений неправильно з огляду на таке.
Так, за період строку кредиту (пільгового періоду, що сторонами Кредитного договору обумовлений початком з 22.12.2022 і закінченням 05.01.2023) розмір відсотків, які мав сплатити позикодавцю відповідач, становить 1125 грн (5500 грн х 0,015 = 75 грн; 75 грн х 15 днів = 1125 грн), що узгоджується із умовами п.1.5.2 Кредитного договору.
Водночас згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.18 зворот - 19) судом встановлено, що 05.01.2023 позичальником сплачено 500 грн в рахунок погашення тіла кредиту. Отже, станом на 05.01.2023 непогашена сума кредиту становить 4500 грн.
Із 06.01.2023, згідно п.1.3.2 Кредитного договору, наступив поточний період , у який позичальник мав би сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 3%/щоденно до 05.04.2023.
Оскільки наступна сплата відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів кредитодавцю в рахунок сплати тіла кредиту мала місце 20.01.2023, то за період часу із 06.01.2023 до 20.01.2023 включно, що становить 15 календарних днів, розмір процентів за Кредитним договором, що підлягали сплаті відповідачем на користь кредитодавця ТОВ «Мілоан» становив 2025 грн (4500 грн (залишок тіла кредиту) х 0,03 = 135 грн; 135 грн х 15 днів = 2025 грн.
Надалі, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.18 зворот - 19), судом встановлено, що 20.01.2023 позичальником сплачено 500 грн в рахунок погашення тіла кредиту. Отже, станом на 20.01.2023 непогашена сума кредиту становить 4000 грн.
Із 06.01.2023, згідно п.1.3.2 Кредитного договору, наступив поточний період, у який позичальник мав би сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 3%/щоденно до 05.04.2023.
Оскільки наступна сплата відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів кредитодавцю в рахунок сплати тіла кредиту мала місце 04.02.2023, то за період часу із 21.01.2023 до 04.02.2023 включно, що становить 15 календарних днів, розмір процентів за Кредитним договором, що підлягали сплаті відповідачем на користь кредитодавця ТОВ «Мілоан» становив 1800 грн (4000 грн (залишок тіла кредиту) х 0,03 = 120 грн; 120 грн х 15 днів = 1800 грн.
З підстав того, що, згідно п.1.3.2 Кредитного договору, поточний період, у який позичальник мав би сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 3%/щоденно закінчився 05.04.2023, то за період за період часу із 05.02.2023 до 05.04.2023 включно, що становить 60 календарних днів, розмір процентів за Кредитним договором, що підлягали сплаті відповідачем на користь кредитодавця ТОВ «Мілоан», становив 6300 грн (3500 грн (залишок тіла кредиту) х 0,03 = 105 грн; 105 грн х 60 днів = 6300 грн.
Крім того, як встановлено судом із безпосередньо дослідженої відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.18 зворот - 19), що підготовлена ТОВ «Мілоан», відповідачем також 05.01., 20.01. та 04.02.2023 сплачено кредитодавцю 1500 грн (щоразу по 500 грн) в рахунок сплати комісії за пролонгацію.
Проте суд, дослідивши умови Кредитного договору, зокрема, і п.1.1 та 1.5.1, встановив, що сторони означеного договору обумовили сплату лише комісії за надання кредиту.
Оскільки кредитодавцем ТОВ «Мілоан», сплачені ОСОБА_1 05.01., 20.01. та 04.02.2023 грошові кошти в сумі 1500 грн (щоразу по 500 грн) зараховані на погашення сплати комісії за пролонгацію Кредитного договору, що виходить за межі його предмету, що обумовлений сторонами у п.1.1 Кредитного договору, в якому позичальник лише зобов`язався сплатити ТОВ «Мілоан» комісію за надання кредиту, що, згідно п.1.5.1 того ж правочину, складає 500 грн, тому суд дійшов виснновку про необхідність зарахування сплачених відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1500 грн, що зараховані ТОВ «Мілоан» та сплату комісії за пролонацію договору, на погашення ним відсотків за користування кредитом.
У зв`язку із цим, розмір відсотків, що лишилися несплаченими відповідачем ОСОБА_1 як позичальником ТОВ «Мілоан» як позикодавцю, а відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як його правонаступнику за Кредитним договором, складає 8250 грн (9750 грн 1500 грн).
Тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача, в рахунок сплати відсотків за Кредитним договором, є обгрунтованою та вмотивованою у розмірі 8250 грн, а відповідно такою, що підлягає у цьому розмірі до задоволення.
Водночас нарахування позивачем відповідачу відсотків у період часу після 05.04.2023 суд вважає таким, що суперечить умовам укладеного сторонами Кредитного договору, оскільки кредит надавався на загальний строк 105 днів, який закінчився саме 05.04.2023 (п.1.3). При цьому, вимог про стягнення із відповідача грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання у порядку, передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України, позивачем не заявлено, а відповідно суд їх і не розглядає з огляду на положення, передбачені ч.1 ст.13 ЦПК України.
У цьому контексті суд також звертає увагу учасників процесу, що згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.18 зворот - 19), ТОВ «Мілоан» відсотки після 05.04.2023 були нараховані відповідачу на підставі п.1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору. Проте, у п.1.6 Кредитного договору сторони не обумовили будь-якого розміру відсотків за користування кредитом після закінчення загального строку кредиту (105 днів), а п.2.3.1.2 Кредитний договір взагалі не містить.
Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача 500 грн в рахунок сплати комісії за надання кредиту, то суд зазначає про таке.
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту .
Водночас із рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Як вбачається зі змісту Кредитного договору, відповідач погодив комісію за надання кредиту в розмірі 500 грн., засвідчивши це своїм електронним підписом, тоді як у Кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів переліку послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем під час укладення Кредитного договору.
Ураховуючи, що кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем під час укладення Кредитного договору, то положення Кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату як комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, у вимозі позивача, в частині стягнення комісії за надання кредиту в сумі 500 грн, слід відмовити.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.4 прохальної частини позовної заяви від 18.12.2024 про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що судові витрати позивача складаються лише із витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн (із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0.8), що підтверджується платіжною інструкцією №8709 від 09.12.2024 (а.с.88). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали означеної позовної заяви не містять.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 634, 638, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 264, 265, 280-284, 289, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1804 (одна тисяча вісімсот чотири) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 10 лютого 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко