СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2760/25
ун. № 759/2452/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київського Представництва Української Інформаційної Служби про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Писаренко М.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт на земельну ділянку кадастровий номер :88:077:0003 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Предметом позову у даному спорі є вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності нерухомим майном, спосіб захисту порушеного права при припиненні обтяження нерухомого майна є аналогічним при знятті арешту з майна.

Таким чином, підсудність даного позову за місцем знаходження відповідача (ч.2 ст.27ЦПК України) не може бути визначене Святошинському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

При цьому, з копії свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :88:077:0003 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що власником зазначеного майна є позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають застосування виключної підсудності, передбаченої ч. 2 ст. 30 ЦПК України, до спірних правовідносин підлягає застосування саме правила виключної підсудності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд вважає, що цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського Представництва Української Інформаційної Служби про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування арешту, слід передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 188, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Київського Представництва Української Інформаційної Служби про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування арешту - направити за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя : Л.М. Шум