Справа ЄУН 201/7974/22
Провадження 2/201/387/25
УХВАЛА

12 лютого 2025 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про скасування рішення в частині, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025р. отримана заява позивача ОСОБА_1 , в якій він просить відвести суддю Покопцеву Д.О. від розгляду зазначеної справи.

В обгрунтування заяви позивач вказує, що суддя навмисно неодноразово порушила вимоги законодавства, у позивача є сумніви у адекватності її подальших вчинків.

З огляду на зазначене заявник вважає, що має підстави сумніватися в неупередженості або об?єктивності судді, яка порушила присягу, через сумніви в її адекватності у зв`язку з порушенням вимог законодавства та створення перешкод у доступі до правосуддя у зв`язку з ігноруванням верховенства права.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї заяви та застосовані ним норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, а тому розгляд зазначеної заяви проводився без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є випадки, коли він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також наявність інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Аналізуючи заявлені підстави для відводу, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що обставини, зазначені в заяві позивача як підстави для відводу, зводяться до його незгоди як сторони справи із роз`ясненням йому його процесуального права на ознайомлення з матеріалами, та власного тлумачення положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому не можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, заяву про відвід слід визнати необгрунтованою.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України та з огляду на необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід слід передати для його вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про скасування рішення в частині, стягнення моральної шкоди - необґрунтованою.

Матеріали заяви передати для її вирішення іншому судді у порядку визначеному частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя: Д.О. Покопцева