Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3718/24
Провадження №: 2/332/224/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - Сінєльніка Р.В., при секретарі - Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Прядко Дениса Володимировича до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ( місцезнаходження: м.Запоріжжя , вул. Мирослава Симчича, 56), ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 04.08.2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 (надалі - Відповідач). Рішенням №332/416/19 Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019р. шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя у сторін народилися діти: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт родинних відносин між позивачем та його донькою підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 04.12.2008р., зареєстрованим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, України. На даний час сторони проживають окремо. Встановлення факту, що позивач як батько самостійно виховує та утримує доньку необхідно останньому для захисту прав та інтересів дитини, його прав та інтересів як батька, який займається вихованням та утриманням дитини, а також, у майбутньому для можливого звільнення зі служби.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковтун В.І. позов підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що вмикладені у позові, просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Від представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, Надала протокол комісії № 28 (арк. 81), просила винести рішення з урахуванням інтересів дитини та задовольнити позовні вимоги.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та документально підтверджено, що ОСОБА_1 з 04.08.2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .
Від подружнього життя у сторін народилися діти: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Факт родинних відносин між позивачем та його донькою підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 04.12.2008р., зареєстрованим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, України.
Рішенням №332/416/19 Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019р. шлюб між сторонами розірвано.

Тривалий час, зокрема ще до розірвання шлюбу сторін, донька проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією довідки про фактичне місце проживання/не проживання особи №Д-460-3-582 Районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 29.05.2024р. та показами нижчезазначених свідків.

Вказаний приватний будинок зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , що підтверджується копією договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 3-93 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_5 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 .

Спір щодо місця проживання доньки між сторонами вже врегульований, відповідно до рішення №332/1428/23 Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08.09.2023р., яке набрало законної сили 10.10.2023р.

Позивачем, показами свідків та письмовими доказами по справі підтверджено, що ОСОБА_1 як батько ОСОБА_3 , самостійно приймає участь у її утриманні та вихованні.

Мати доньки більше трьох років не бере участі в житті дитини, взагалі не спілкується з нею, навіть не вітає свою рідну доньку зі святами, матеріально не утримує, не цікавиться успіхами своєї доньки, її станом здоров`я та інше. Отже, ОСОБА_6 забула про материнське піклування, її турботу, любов і вже не згадує її.

Натомість ОСОБА_2 іноді бачиться із сином та підтримує з ним зв`язок.

Позивач ОСОБА_1 самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , піклується про неї, цікавиться станом здоров`я та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, забезпечує доньку належним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням.

Вищевказане підтверджується копією інформації №01-08/421 ОЗО Матвіївський ЗНВК "Всесвіт" МСР від 28.05.2024р., копією довідки №33 Закладу позашкільної освіти "Будинок дитячої та юнацької творчості Заводського району" ЗМР від 27.05.2024р. та копією довідки №47 КЗ "Центр культури, дозвілля та спорту" Матвіївської сільської ради від 31.05.2024р., показами свідків та протоколом № 28 органу опіки та піклування ЗМР по Заводському району.

Також, Позивачем долучено до матеріалів справи копію рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя № 332/5794/24 від 13.11.2024 року.

Вказане рішення суду підтверджує те, що мати дитини жодним чином не приймає участь у житті доньки ОСОБА_3 .

Позивач має стабільний та достатній заробіток, є фізичною особою-підприємцем та сплачує єдиний податок (а.с. 25-27).

Як повідомив у судовому засіданні позивач, на теперішній час його було мобілізовано до лав ЗСУ та він є військовослужбовцем.

Окрім цього, викладені у позовній заяві факти, підтверджуються також показами свідків.

Так, допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 суду пояснила, що вона є дружиною Позивача та проживає разом із ним та донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 . Суду пояснила, що відповідач по справі є колишньою дружиною Позивача та матір`ю ОСОБА_3 . Сама ОСОБА_2 більше трьох років не яким чином не цікавиться своєю донькою ОСОБА_3 . Усім необхідним доньку забезпечує чоловік, а вона йому допомогає. Будинок у якому вони проживають з позивачем та донькою складається з багатьох кімнат. У кожного з них є своя кімната. У Дани своя окрема кімната, яка забезпечена усім необхідним для життя та навчання. Є пуста кімната, вони називають її «кабінет». Тобто ОСОБА_3 повністю забезпечена усім необхідним для життя та навчання.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що Позивач є племінником її чоловіка та його сім`ю вона знає давно. Також пояснила, що знає відповідачку, яка є матір`ю ОСОБА_3 . Мати дитини не бере участі у її житті. Усім необхідним Дану забезпечує її батько- ОСОБА_1 . Він купує всі необхідні дитині речі та утримує її. Мати ОСОБА_9 самоусунулась від її виховання приблизно 6-7 років тому.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідом. Відповідачку ОСОБА_2 бачила 6 років тому. Відповідачка не піклується про Дану, а усім необхідним її забезпечує батько. Будинок у якому проживає позивач та його донька ОСОБА_11 , складається приблизно із трьох кімнат. Дана має свою окрему кімнату та все необхідне для життя та навчання. Також свідок зазначила про те, що син позивача проживає із бабусею, оскільки він є молодшим від доньки ОСОБА_9 , та контролювати навчання так простіше, оскільки у ОСОБА_9 онлайн уроки, то вона не може контролювати молодшого брата, оскільки у нього також онлайн уроки. Тому навчання сина контролює бабуся.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матір`ю позивача. Також пояснила, що Позивач є батьком ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_9 . ОСОБА_2 самоусунулась від виховання доньки ОСОБА_9 . Позивач проживає разом із дружиною та дитиною за адресою: АДРЕСА_4 . Будинок складається з трьох кімнат. Дана має свою окрему кімнату та забезпечена усім необхідним. Дану забезпечує батько, йому допомогає його теперішня дружина ОСОБА_7 . Також, разом з нею проживає син позивача. Позивач та його дружина працюють, тому із батьком син не проживає, оскільки вона йому допомогає із навчанням. Мати доньки ОСОБА_2 близько 6 років не опікується дитиною. ОСОБА_1 самостійно утримує ОСОБА_3 та піклується про неї.

Поряд із цим, у судовому засіданні судом було запитано думку самої дитини, щодо позовної заяви та викладених у неї обставин. Думка дитини з`ясовувалась судом у присутності законного представника, без будь-якого тиску на дитину, та у формі з урахуванням віку дитини. Так, ОСОБА_3 суду повідомила, що з мамою вона спілкувалась в останнє 3 роки тому. ОСОБА_3 підтвердила, що батько забезпечує її усім необхідним для життя та навчання, що вона має свою окрему кімнату. Також пояснила, що мама її матеріально не утримує не цікавиться її життям та повністю самоусунулась від її виховання. Також мама не вітає її зі святами, днем народження та не дарує подарунків.

Встановлення факту, що позивач як батько самостійно виховує та утримує доньку необхідно останньому для захисту прав та інтересів дитини, його прав та інтересів як батька, який займається вихованням та утриманням дитини, а також, у майбутньому для можливого звільнення зі служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Матеріалами справи доведено, що позивач має постійний та достатній дохід, самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує її матеріально та піклується про неї, в будинку, у якому мешкає дитина створені належні умови для проживання та її розвитку. Позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує доньку усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`я та успіхами. Відповідач залишила доньку на позивача, самоусунувшись від її виховання.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, суд вважає належними та обґрунтованими доводи позивача, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесені витрати залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2025р.

Суддя Р.В. Сінєльнік