№ 2-н/183/140/25

У Х В А Л А
11 лютого 2025 року м. Самар
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -
07 лютого 2025 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана заява, передана за підсудністю згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2025 року головуючим у справі визначений суддя Парфьонов Д. О.
Матеріали заяви передані головуючому судді 11 лютого 2025 року.
Дослідивши матеріали, що надійшли, висновую таке.
Частиною 8 ст. 165 ЦПК України передбачена можливість постановлення ухвали про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника юридичної особи або фізичної особи-підприємця (ФОП) буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду.
Згідно з п. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Можливості передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю у разі, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника фізичної особи буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, нормами ЦПК України не передбачено, а наслідком подання заяви про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності передбаченим п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України,є відмова у видачі судового наказу.
В цій справі боржник не є юридичною особою або фізичною особою-підприємцем (ФОП), відповідно до поданої заяви боржником вказана фізична особа, а відтак процесуальні підстави для передання заяви про видачу судового наказу за підсудністю відсутні, справа помилково надіслана до іншого суду за підсудністю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За наведених обставин, ураховуючи те, що предметом заяви ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є стягнення з боржника фізичної особи заборгованості за спожитий природний газ та судового збору, передача заяви про видачу судового наказу за підсудністю відносно фізичної особи нормами ЦПК України не передбачена, а тому, вважаю за необхідне, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, повернути цю справу на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, як помилково направлену до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України, суддя
матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ повернути до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, як помилково направлену.
Ухвала набирає законної сили з моменту її складення. Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду складена і підписана 11 лютого 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов