Провадження № 2/554/984/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гупал Роман Миколайович, звернулася до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики № 13/03/20-17 від 13.03.2020 у сумі 715363 грн. 36 коп., з яких 164077 грн 20 коп - сума основного боргу, 16965 грн 56 коп - інфляційні збитки, 4351 грн 89 коп. - три проценти річних від простроченої суми, 529968 грн 71 коп - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, та судові витрати, пов?язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 51768 грн. 17 коп., а також відшкодуванням сплаченого судового збору, у сумі 7153 грн 63 коп.

Надалі позивачем до суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач прохала суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики № 13/03/20-17 від 13.03.2020 у сумі 825470 грн. 28 коп., з яких 230112,00 грн - сума основного боргу, 29998,15 грн - інфляційні збитки, 7445,63 грн - три проценти річних від простроченої суми, 557914,50 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, та судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 61733 грн. 51 коп., а також відшкодуванням сплаченого судового збору, у сумі по 8254 грн 70 коп.

В обґрунтування позову, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем зазначено, що 13 березня 2020 року між ОСОБА_1 (надалі Позивач, Позикодавець) та ОСОБА_2 (надалі Відповідач, Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №13/03/20-17, предметом якого було передача у власність Позичальника грошових коштів у сумі 164077 (сто шістдесят чотири тисячі сімдесят сім) гривень 20 копійок (п.1 Договору позики), що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (26,64 грн) становило 6120,00 доларів США.

Відповідно до п.1 Договору позики сторони домовилися, що сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором, буде відповідати 6120,00 доларів США. за курсом їх продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно п.2 Договору позики, сума позики, встановлена п.1 Договору позики, отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.

Факт отримання позики підтверджується також розпискою від 13.03.2020.

Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення, закріпленому у п.5 даного Договору, становив 13 вересня 2020 року включно.

Відповідно до п.9 Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором.

Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником, Позикодавець має передати йому розписку про отримання позики.

Отже, відповідно до умов Договору позики, Позичальник мав повернути Позикодавцеві до 13.09.2020 грошові кошти у сумі у гривні, що було еквівалентно 6120,00 доларів США за курсом продажу доларів в АТ КБ «ПРІВАТБАНК» на день здійснення платежу.

Проте, до цього часу позика відповідачем не повернута.

Враховуючи несплату відповідачем позики відповідно до умов Договору позики, останній має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.

Станом на 13.09.2020 (кінцева дата повернення позики) курс продажу доларів в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становив 28,05 грн. З урахуванням вимог п.9 Договору позики, заборгованість за Договором позики становила 171666,00 грн.

Отже, сума інфляційних збитків за період з 14.09.2020 по 23.0272022 становить 29998,15 грн., сума 3% річних з простроченої суми складає 7445,63 грн.

Пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Пеня за несвоєчасне виконання зобов?язань за вказані періоди складає 557914,50 грн.

Крім того, відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.

Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс продажу долара США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 04.05.2023 (дата подачі заяви про зміну позовних вимог) становить 37,60 грн.

Отже, сума основного боргу, станом на дату подачі заяви про зміну позовних вимог, становить 230112 (двісті тридцять тисяч сто дванадцять) грн. 00 коп. (6120,00 доларів США*37,60 грн).

Таким чином, загальна сума боргу за Договором позики, яка підлягає поверненню Відповідачем, складає 825470 грн. 28 коп. (230112,00 грн+29998,15 грн+7445,63 грн+ 557914,50 грн).

До теперішнього часу відповідач позику не повернув, про причини невиконання умов Договору позики позивача не повідомив, чим взяті на себе зобов`язання за Договором позики не виконав, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження, з викликом всіх учасників справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року цивільна справа прийнята до провадження Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з?явилися, направили заяву в якій прохали суд розгляд справи провести за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. Разом з тим, виклик відповідача у судове засідання 11.0272025 року здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (Октябрського районного суду м. Полтави).

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, встановив наступне.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова та Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Судом встановлено, що 13 березня 2020 року між ОСОБА_1 (надалі Позивач, Позикодавець) та ОСОБА_2 (надалі Відповідач, Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №13/03/20-17, предметом якого було передача у власність Позичальника грошових коштів у сумі 164077 (сто шістдесят чотири тисячі сімдесят сім) гривень 20 копійок (п.1 Договору позики), що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (26,64 грн) становило 6120,00 доларів США.

Відповідно до п.1 Договору позики сторони домовилися, що сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором, буде відповідати 6120,00 доларів США. за курсом їх продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно п.2 Договору позики, сума позики, встановлена п.1 Договору позики, отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.

Факт отримання позики підтверджується також розпискою від 13.03.2020.

Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення, закріпленому у п.5 даного Договору, становив 13 вересня 2020 року включно.

Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою.

Відповідно до п.9 Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором.

Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником, Позикодавець має передати йому розписку про отримання позики.

Згідно п.11 Договору позики, з метою забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань за цим Договором 13.03.2020 між Позикодавцем та Позичальником був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Онищенко С.В. (далі Договір застави).

Згідно п.12 Договору забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля LEXUS модель GS350, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 13.03.2020 ТСЦ № 6341.

Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики).

Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.

Отже, відповідно до умов Договору позики, Позичальник мав повернути Позикодавцеві до 13.09.2020 грошові кошти у сумі у гривні, що було еквівалентно 6120,00 доларів США за курсом продажу доларів в АТ КБ «ПРІВАТБАНК» на день здійснення платежу.

Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором позики і до теперішнього часу не виконав свої обов?язки, порушивши умови Договору позики та ч.1 ст. 1049 ЦК України щодо строків повернення суми боргу, завдавши таким чином матеріальні втрати позивачеві.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики та додатки до нього вважається укладений між заявником - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, Позичальником було надано розписку про отримання грошових коштів.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов?язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки зроблені і викладені Верховним Судом України у постанові від 19.06.2019 року у справі № 703/2718/16-ц та постанові від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15-ц.

Відповідно до Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України: «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання»

Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України: «Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків».

Ч.3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Станом на 13.09.2020 (кінцева дата повернення позики) курс продажу доларів в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становив 28,05 грн. З урахуванням вимог п.9 Договору позики, заборгованість за Договором позики становила 171666,00 грн.

Отже, сума інфляційних збитків за період з 14.09.2020 по 23.02.2022 становить 29998,15 грн., сума 3% річних з простроченої суми складає 7445,63 грн.

Також пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Пеня за несвоєчасне виконання зобов?язань за період з 14.09.2020 по 23.02.2022 складає 557914,50 грн.

Крім того, відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.

Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс продажу долара США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 04.05.2023 (дата подачі заяви про зміну позовних вимог) становить 37,60 грн.

Отже, сума основного боргу, станом на дату подачі заяви про зміну позовних вимог, становить 230112 (двісті тридцять тисяч сто дванадцять) грн. 00 коп. (6120,00 доларів США*37,60 грн).

Таким чином, загальна сума боргу за Договором позики, яка підлягає поверненню Відповідачем, складає 825470 грн. 28 коп. (230112,00 грн+29998,15 грн+7445,63 грн+ 557914,50 грн).

Стягуючи з відповідача на користь позивача суму основного боргу, інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми та пені, суд першої інстанції керувався тим, що такі позовні вимоги доведені й обґрунтовані позивачем належним чином, розмір цих сум підтверджений наданим позивачем розрахунком та не спростований відповідачем.

До цього часу ОСОБА_2 боргові зобов`язання не виконав.

У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов?язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов?язками наділені обидві сторони договору.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тлумачення ст. ст. 1046, 1047 ЦК України свідчить про те, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник (позичальник) видає кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання ним від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічні правові висновки зроблені і викладені Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов?язку.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов?язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У ч. 1 ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон України заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав не встановлює.

За змістом ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Якщо у зобов?язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд встановив, що всупереч вимогам закону та умовам укладеного сторонами договору позики №13/03/20-17 від 13.03.2020 року відповідач ОСОБА_2 своїх зобов?язань за цим договором належним чином не виконав, суми позики, позивачу ОСОБА_1 не повернув.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов?язань за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, а саме, витрат, пов?язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано: ордер, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.09.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір від 15.09.2020, укладений між позивачем та адвокатом, додаток до нього від 02.08.2021, акт надання послуг від 04.08.2021 року на суму 8400 грн., рахунок-фактура №б/н від 04.08.2021 року до акту наданих послуг від 11.09.2022 року на суму 8400 грн., додаткову угоду №1 від 15.09.2021 до договору про надання правової допомоги № б/н від 15.09.2020, попередній розрахунок вартості однієї години надання послуг, договір про надання правової допомоги від 12.09.2022, додаток до договору про надання правової допомоги від 23.01.2023, акт наданих послуг від 04.05.2023 на суму 5360 грн., рахунок-фактуру від 04.05.2023 на суму 5360 грн. до акту наданих послуг від 04.05.2023.

Крім того, згідно додатку до договору про надання правової допомоги, у разі прийняття рішення по справі на користь позивача, він має сплатити додатковий гонорар у розмірі 5% від суми задоволених позовних. Сума позовних вимог складає 825470,28 грн. (5% від даної суми складає 41273,51 грн)

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяві в сумі 8254 грн. 70 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у справі в сумі 55033 грн.51 коп..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст. ст. 192,215, 526, 530, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 5-10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 заборгованість за Договором позики № 13/03/20-17 від 13.03.2020 у сумі 825470 (вісімсот дванадцять п`ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 28 коп., з яких 230112,00 грн - сума основного боргу, 29998,15 грн - інфляційні збитки, 7445,63 грн - три проценти річних від простроченої суми, 557914,50 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 судовій збір в сумі 8254 (вісім тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55033 (п`ятдесят п`ять тисяч тридцять три) грн. 51 коп.

В задоволенні інших позовних вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 04.11.2002, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17 грудня 2001 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2025 року.

Суддя М.О. Материнко