Номер провадження: 22-ц/813/1668/25
Справа № 523/1718/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висоцьке» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Кисельова В.К. 27 травня 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2024 року ОСББ «Висоцьке» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що згідно акту приймання-передачі 16-поверхового жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з балансу КП «Капітальне будівництво міста Одеси» на баланс ОСББ «Висоцьке» Комунальне підприємство «Капітальне будівництво міста Одеси» передало, а ОСББ «Висоцьке» прийняло на свій баланс завершений будівництвом об`єкт - жилий будинок АДРЕСА_2 , згідно з рішеннями Одеської міської ради від 08.07.2011 року № 1057-VI «Про реорганізацію управління капітального будівництва Одеської міської ради», від 19.10.2011 року № 1379-VI «Про затвердження розподільчого балансу».

У 2012 році між ОСББ «Висоцьке» та ОСОБА_1 було укладено: Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення.

Крім того, для виконання завдань та цілей, які зазначені у Статуті об`єднання, ОСББ уклало договір з АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Протоколом загальний зборів від 15.10.2020 року було прийнято ряд питань порядку денного, зокрема, було вирішено затвердити кошторис та штатний розклад на 2020-2021 роки рік з урахуванням всіх витрат прийнятих на загальних зборах, та тих, що можуть виникнути в життєдіяльності будинку на протязі року.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 не сплачує своєчасно витрати за комунальні послуги, у зв`язку із чим заборгованість останнього станом на 01.01.2024 року становила 11 147,94 грн., з яких: 9645,70 грн. - основна сума заборгованості; 1148,74 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасну сплату заборгованості; 353,51 грн. - 3 % річних за несвоєчасну сплату заборгованості, які позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року позов ОСББ «Висоцьке» було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Висоцьке» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9645,70 грн., інфляційні витрати у розмірі 87,30 грн., три відсотки річних у розмірі 18,39 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн., витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 1500 грн., а всього стягнути суму у розмірі 14279,39 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт прийняття рішення щодо затвердження розміру внесків і, як наслідок, наявності заборгованості як такої. Крім того, позивачем не доведено факт надання ним послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території, розташованих у АДРЕСА_1 .

Також апелянт вважає, що оскільки позивачем безпосередньо у тексті позовної заяви не приведено розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, то такі вимоги є необгрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно статуту ОСББ «Висоцьке», затвердженого Рішенням загальних зборів ОСББ «Висоцьке» Протокол № 3 від 17.11.2016 року, предметом діяльності об`єднання є: управління коштами об`єднання, управління спільним майном об`єднання, ведення і збереження технічної і правовстановлюючої документації на будинки, споруди і прибудинкові території, ведення бухгалтерського обліку, податкової і статистичної звітності, облік і збереження бухгалтерської та податкової звітності, кадрове і матеріально-технічне забезпечення діяльності об`єднання, забезпечення діяльності об`єднання комунальними та іншими послугами, роботами. Також статутом визначені обов`язки об`єднання, статутні органи об`єднання, джерела фінансування, порядок використання майна та коштів, права і обов`язки співвласників, відповідальність за порушення статуту, порядок внесення змін тощо.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСББ «Висоцьке» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про включення до Єдиного державного реєстру 10.09.2010 року.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Згідно акту приймання-передачі 16-поверхового жилого будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Висоцького, 13, з балансу КП «Капітальне будівництво міста Одеси» на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висоцьке» від 2013 року, Комунальне підприємство «Капітальне будівництво міста Одеси» передало, а ОСББ «Висоцьке» прийняло на свій баланс завершений будівництвом об`єкт - жилий будинок АДРЕСА_2 , згідно із рішеннями Одеської міської ради від 08.07.2011 року № 1057-VI «Про реорганізацію управління капітального будівництва Одеської міської ради», від 19.10.2011 року № 1379-VI «Про затвердження розподільчого балансу,» за яким управління капітального будівництва Одеської міської ради передало свої речові права та обов`язки за госпрозрахунковою діяльністю створеному шляхом виділення комунальному підприємству «Капітальне будівництво міста Одеси», відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.12.2011 року № 746 «Про передачу на баланс ОСББ «Висоцьке» жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 », від 13.12.2012 року № 511 «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.09.2010 року №507, від 14.04.2011 року №170, від 29.09.2011 року №612, від 29.09.2011 року №613, від 22.12.2011 року №742, від 22.12.2011 року №743, від 22.12.2011 року №745, від 22.12.2011 року №746», на підставі сертифіката відповідності проектній, документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил закінченого будівництвом 16-поверхового жилого будинку з вбудованими приміщеннями у цокольному поверсі з інженерними мережами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (буд. АДРЕСА_3 мкр. П-4-2 жилого масиву ім. Котовського), виданого Інспекцією ДАБК в Одеській області від 04.07.2011 року серія ОД №4.

19.06.2012 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Висоцьке» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій загальна площа якого складає - 44,8 кв.м.

Згідно предмету договору, тариф за вивіз побутових відходів становить - 6,50 грн. за кожного мешканця квартири, розмір щомісячної плати - 105,73.

Крім того, 19.06.2012 року між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення договір постачання води предметом якого є зобов`язання ОСББ «Висоцьке» своєчасно надавати ОСОБА_2 відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

За договором про відступлення права вимоги від 29.07.2011 року, ОСОБА_1 набув право вимоги за договором резервування приміщення 47Р/28 від 09.01.2007 року, укладеного з ТОВ «Альянс-Висотбуд», предметом якого квартира АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось сторонами, що фактично дані права стосувались саме квартири АДРЕСА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідач у судовому засідання суду першої інстанції пояснив, що право вимоги за договором резервування приміщення 47Р/28 від 09.01.2007 року він не відчужував, але він в квартирі не проживає.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII).

Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належною утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Згідно п. п. 1. 2. 5. 6 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку: викопувати рішення зборів співвласників: забезпечувати додержання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин: кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спілішого майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно п. 10 ст. 7. ст.ст. 15. 16 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Об`єднання має право здійснювати контролі, за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.

Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участі, у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення: забезпечувати дотримання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточною і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирною будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Згідно п.2 Розділу IV Статуту ОСББ «Висоцьке», сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Крім того, у п. 2 Розділу V Статуту ОСББ «Висоцьке» зазначено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Таким чином, співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими на загальних зборах внесків.

Матеріалами справи підтверджено, що для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ОСББ уклав договір з АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Протоколом загальних зборів від 15.10.2020 року було прийнято ряд питань порядку денного, зокрема затверджено план робіт на 2020-2021 роки з наступним переліком робіт:

1.Монтаж відеокамери в обох ліфтах та модернізація діючого відеоспостереження

2.Модернізація теплопункта (система дистанційного керування).

3.Заміна контактних домофоних кнопок на сенсорні.

4.Відновлення пожежної системи будинку.

5.Заміна труб холодного водопостачання в насосній будинку на пластик

6.Заміна поверхових дерев`яних дверей на металопластикові.

7.Косметичний ремонт на кожному поверху будинку.

8.Малярні роботи по відкосам навколо вікон загальних балконів.

9.Облицювання плиткою пандуса та сходин двох парадних виходів.

10.Заміна асфальтного покриття перед будинком на тротуарну плитку.

11.Ремонт фасаду будинку, проблемних зон.

12.Суботник навесні, заміна лавки біля входу в будинок.

Рішенням Загальних зборів було вирішено затвердити кошторис та штатний розклад на 2020-2021 роки з урахуванням всіх витрат, прийнятих на загальних зборах, та тих, що можуть виникнути в життєдіяльності будинку на протязі року. Також затверджено:

3.Членські внески на управління/утримання/обслуговування будинку - 4.15 гривні з м2_житлових та нежитлових (комор та тамбурів/металевих шаф) приміщень. Узгодити питання щодо підвищення внесків на заробіток) плату співробітників пропорційно підвищенню рівня мінімальної ЗП згідно законодавства України. Без змін.

Членські внески за користування ліфтами:

- до 31.12.2020 року - 0,92 грн. з кв.м. житлових приміщень. Без змін.

- з 01.01.2021 року -1,00 грн. з кв.м. житлових приміщень. Узгодити питання щодо підвищення внесків за користування ліфтами пропорційно підвищенню тарифів на електроенергію.

Членські внески на диспетчеризацію ліфтів з 01.11.2020 року - 11,18 грн. з житлових приміщень.

4.Ремонтний фонд (на планові та позапланові роботи) з 01.11.2020 року - 1,50 грн. з кв.м. житлових та нежитлових приміщень.

Зазначене рішення Загальних зборів ОСОБА_1 не оскаржувалось, а відтак, необгрунтованими є доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт прийняття рішення щодо затвердження розміру внесків і, як наслідок, наявності заборгованості як такої.

Оскільки ОСОБА_1 не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань за вищевказаними договорами та не сплачував своєчасно витрати на комунальні послуги, то у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2024 року становила 9645,70 грн.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не сплачував витрати за комунальні послуги, а також не надав докази їх ненадання або надання неякісних послуг, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача та користь позивача заборгованості за комунальними послугами в сумі 9645,70 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено факт надання ним послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території, розташованих у АДРЕСА_1 , не підтверджені жодним належним письмовим доказом та ґрунтуються на припущеннях, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (частина шоста ст. 81 ЦПК України).

Щодо позовних вимог ОСББ «Висоцьке» про стягнення з ОСОБА_1 1148,74 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату заборгованості та 353,51 грн. 3 % річних за несвоєчасну сплату заборгованості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові (постанови Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, від 20.11.2024 року у справі № 463/6799/18).

Однак, постановою КМУ від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Вищевказана заборона була чинною в період з 24.02.2022 року по 01.01.2024 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 87,30 грн., три відсотки річних у розмірі 18,39 грн., нараховані за період з 01.09.2021 року по 24.02.2022 року.

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскільки позивачем безпосередньо у тексті позовної заяви не приведено розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, то такі вимоги є необгрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що у постанові Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт прийняття рішення щодо затвердження розміру внесків і, як наслідок, наявності заборгованості як такої.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані критерії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 1500 грн.

Із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам заперечень на позов, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, колегія суддів доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи апелянта. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

Р.Д. Громік

О.М. Таварткіладзе