Рішення

Іменем України

07 лютого 2025 року

смт Краснопілля

справа № 578/749/24

провадження № 2/578/14/25

Краснопільський районний суду Сумської області у складі головуючого судді Косар А. І.

секретар судового засідання Литвин А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області у порядку загального позовного провадження судову справу Єдиний унікальний номер 578/749/24

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» /скорочене найменування банку- ТОВ «БІЗПОЗИКА»

представник позивача: Памірський Максим Анатолійович

відповідач: ОСОБА_1

предмет позову: спір про стягнення заборгованості за кредитним договором

і установив:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» в особі представника в системі «Електронний суд» звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.11.2023 сторони уклали Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 09.11.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). 09.11.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозиції (оферти) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на засадах строковості, поворотності, платності, у порядку та на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3056 на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином,09.11.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 473828-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти в розмірі 30 000.00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку позичальника номер НОМЕР_1 , вказаний відповідачем в особистому кабінеті.

До теперішнього часу боржник свої зобов`язання перед відповідачем за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму у розмірі 19 505.64 грн.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати не укладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у Боржника станом на 22.07.2024 утворилась заборгованість за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту у загальному розмірі 99 699.73 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29 836.72 грн, суми прострочених платежів по процентах 69 863.01 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023, у загальному розмірі 99 699.73 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29 836.72 грн, суми прострочених платежів по процентах 69 863.01 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Процесуальні дії у справі

29.07.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю для розгляду вказаної справи.

31.07.2024 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру суд сформував відповідь №716118 щодо адреси реєстрації відповідача.

2 серпня 2024 року Ухвалою суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження у судовій справі з розглядом справи в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

15 жовтня 2024 року Ухвалою суд витребував від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» додаткові докази за клопотанням сторони позивача.У підготовчому засіданні оголошено перерву.

22.11.2024 на адресу суду надійшла запитувана інформація.

04 грудня 2024 року Ухвалою суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 3 січня 2025 року. Справу було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії у місці розташування будівлі суду. Наступне судове зсідання призначено на 3 лютого 2025 року.

3 лютого 2025 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 07.02.2025 (частина п`ята статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК).

Аргументи сторін

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. У позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Установлено судом, що 09 листопада 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань шляхом укладення Договору №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого, кредодавець надає позивачильнику грошові кошти в розмірі 30 000.00 грн на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правил про надання грошових коштів у кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА». Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1.15013259, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Комісія за надання кредиту: 4 500 грн. Строк дії Договору: до 25.04.2024.

Пропозиція (оферта) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, отримана ОСОБА_1 на електронну пошту, вказану як електронний засіб звязку з Позивальником, 09 листопада 2023 року.

09 листопада 2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцент) пропозиції (оферти) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на засадах строковості, поворотності, платності, у порядку та на умовах, визначених офертою.

Отже, Договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), що акцептована відповідачем 09 листопада 2023 року, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3056.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти в розмірі 30 000.00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку позичальника номер НОМЕР_1 , вказаний відповідачем у АНКЕТІ КЛІЄНТА.

З Виписки по рахунку № НОМЕР_1 від 09.11.2023 слідує, що в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 і 09.11.2023 зараховано два перекази на суму 5 000.00 грн та 25 000.00 грн відповідно.

З Розрахунку заборгованості за кредитом позичальника ОСОБА_1 станом на 22.07.2024 слідує, що у період з 09.11.2023 по 22.07.2024 відповідач користувався кредитними коштами, і на виконання умов Договору №473828-КС-002 про надання кредиту здійснив часткову оплату на загальну суму 19 505.64 грн. ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаним договором, і станом на 22.07.2024 у нього перед банком утворилась заборгованість за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту, у загальному розмірі 99 699.73 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29 836.72 грн, суми прострочених платежів по процентах 69 863.01 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються: пропозицією (оферта) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09 листопада 2023 року; прийняття (акцент) пропозиції (оферти) укласти Договір №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09 листопада 2023 року; Договором №473828-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09 листопада 2023 року; Паспортом споживчого кредиту; візуальною формою послідовності дій клієнта в інформаційно телекомунікаційній системі Товариства; АНКЕТОЮ КЛІЄНТА (витяг з інформаційно телекомунікаційної системи від 22.07.2024; ПРАВИЛАМИ надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА»; ДОВІДКОЮ Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» про надання ТОВ «БІЗПОЗИКА» послуг з переказу грошових коштів ОСОБА_1 по Договору №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023; Випискою по рахунку № НОМЕР_1 ; Довідкою про стан заборгованості; Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні /ас 11-42,89/.

Мотивувальна частина

Позиція Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК/, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України, далі - ЦК).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 264 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Щодо доведеності укладення електронного кредитного договору та надання кредитних коштів

Відповідно до приписів статті 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено статтею 628 ЦК, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною другою статті 638 ЦК передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, відтак, акцептуючи пропозицію ТОВ «БІЗПОЗИКА» - Кравченко О. М. електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором у Договорі №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором підтвердив ознайомлення з інформацією щодо Позикодавця та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, обєм зобовязань Сторін та наслідки укладення договору, визнав та погодився на запропоновані Позикодавцем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною другою статті 1054 ЦК встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем ОСОБА_1 та кредитором не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказаний Договір №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023 підписаний відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з електронним підписом кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами Договору №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023, та про те, що Позичальник ОСОБА_1 усі умови договору цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні вказаного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Таким чином, оскільки підписаний сторонами Договір №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023, є чинними, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, суд доходить висновку про те, що між кредитором та ОСОБА_1 як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Доказів того, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023 не виконало, матеріали справи не містять.

Щодо доведеності розміру заборгованості.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

На підставі статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини першої статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості.

Відповідач також не подав свій розрахунок заборгованості.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Відповідно до статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК).

Згідно частиною третьою статті 12 ЦПК, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту статті 76 ЦПК, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79, 80 ЦПК, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин першої другої статті 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 599 ЦК визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 514 цього Кодексу визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Надані позивачем докази укладення кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів у позику та розміру заборгованості є належними, допустимими і достовірними, і відповідачем спростовані не були.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК є його процесуальним обов`язком.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги.

Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, ТОВ «БІЗПОЗИКА» має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, які мають бути ефективно захищені шляхом стягнення з Боржника/Відповідача заборгованості. Такий спосіб захисту є належним, ефективним і правомірним і в повній мір відповідає правовій природі цивільних відносин, що існують між Позивачем і Відповідачем.

Відповідно до статті 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підставними до задоволення, тому суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» заборгованість за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023, у загальному розмірі 99 699.73 грн станом на 22.07.2024, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29 836.72 грн, суми прострочених платежів по процентах 69 863.01 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем у цій справі при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн - із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (ас 10).

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422.40 грн.

Заяв про розподіл інших витрат не надійшло.

Керуючись стст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Ухвалив:

Задовольнити позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», від імені та в інтересах кого діє представник Памірський Максим Анатолійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 від 06.05.2003) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, місто Київ, 01133, Україна) заборгованість за Договором №473828-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2023, у загальному розмірі 99 699 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн 73 коп. станом на 22.07.2024, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29 836.72 грн, суми прострочених платежів по процентах 69 863.01 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 від 06.05.2003) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, місто Київ, 01133, Україна) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ;місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, місто Київ, 01133, Україна.

Представники позивача:

Памірський Максим Анатолійович, РНОКПП: НОМЕР_4 , довіреність у порядку передоручення від 29.01.2024.

ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_5 , Довіреність № 7 від 24.10.2023, Довіреність у порядку передоручення від 24.10.2024.

Виноградов Юрій Ернстович РНОКПП: НОМЕР_6 , Довіреність № 9 від 26.12.2023.

Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 від 06.05.2003; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07 лютого 2025 року.

Суддя А. І. Косар