Справа № 201/2900/24
Провадження № 2/201/316/2025
УХВАЛА

щодо вирішення питання про призначення експертизи

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Довгаля С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_3 про призначення судових будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації.

27.08.2024 представником позивача адвокатом Катріч М.М. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог разом із клопотанням про призначення у справі судових будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз.

На обґрунтування клопотання зазначено, що позивач є співвласником 185/300 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

54/100 часток домоволодіння набуті на підставі договору дарування частини домоволодіння від 25.05.2000, укладеним зі ОСОБА_5 , 23/300 набуті у спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво від 16.07.2005 № 2-2087 про право на спадщину за законом), 92/300 також набуті у спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво від 16.07.2005 № 2-2086 про право на спадщину за законом.

Право власності на зазначене майно було зареєстровано у встановленому законом порядку у 2003 році.

Також позивач і відповідачі є співвласником земельних ділянок під домоволодінням, що набуті у спадщину. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належать частки 1/6, 2/3, 1/6, відповідно.

Натепер співвласники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не проживають та не зареєстровані багато років в домоволодінні, тягар утримання та догляду за майном не несуть. Частина домоволодіння знаходиться в аварійному стані, це ставить під загрозу стан володіння позивача. Земельна ділянка не доглянута. Співвласники не проявляють зацікавленості в утриманні та догляді за своєю власністю. Сторони не можуть вирішити спірне питання щодо користування майном. Позивач в натурі свою частку не виділяв.

Позивач вкажу, що виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину або коли є технічна можливість переобладнання квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу квартири в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування квартирою, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу квартири відповідно до часток співвласників.

Просив призначити судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи. На вирішення експертам поставити наступні питання:

визначити можливі варіанти поділу домоволодіння між двома співвласниками відповідно до часток у праві власності з урахуванням можливого користування нею;

визначити розмір компенсації для співвласника 92/300 частин вказаного домоволодіння АДРЕСА_2 володіння відповідно частки у праві спільної часткової власності;

визначити розмір компенсації для співвласника 2/3 частин земельної ділянки кадастровий номер :03:186:0006, загальною площею 0,0731 га, розташованої в в АДРЕСА_1 , відповідно частки у праві спільної часткової власності;

визначити розмір компенсації для співвласника 23/300 частин вказаного домоволодіння АДРЕСА_2 володіння відповідно частки у праві спільної часткової власності;

визначити розмір компенсації для співвласника 1/6 частин земельної ділянки кадастровий номер :03:186:0006, загальною площею 0,0731 га, розташованої в в АДРЕСА_1 відповідно частки у праві спільної часткової власності.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.М. із клопотанням про призначення експертизи не погодився, свої заперечення на клопотання виклав у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що згідно усталеної судової практики таке поняття як «частка є незначною» є оціночним і тому при вирішенні спору суд має враховувати співвідношення вартості всього майна, розміру часток кожного. Немає підстав вважати, що частка відповідача є незначною, адже відповідачеві ОСОБА_4 належить відразу 2/3 частки земельної ділянки, тобто, незрівнянно більше, ніж позивачеві та іншій відповідачці ОСОБА_2 , яка є їхньою сестрою.

Так само і стосовно домоволодіння АДРЕСА_2 , співвласником приблизно третини частки, а саме 92/300, є відповідач ОСОБА_4 .

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18), постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 № 6-68цс12 та інших постановах суду вищої інстанції, припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Для визначення можливості виділення в натурі частки нерухомого майна необхідно звернутися до суб`єкта господарювання, який здійснює технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (суб`єкти господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та отримали кваліфікаційний сертифікат для отримання висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна) та укласти договір про проведення технічної інвентаризації.

Позивач ставить на вирішення експертизи питання про визначення можливих варіантів поділу домоволодіння між трьома співвласниками у праві спільної часткової власності з урахуванням можливого користування нею. Але не обґрунтовує доцільність проведення експертизи, при тому, що як первинна так і додаткова експертизи вже були проведені на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-39/11 (провадження № 2/201/149/2013) за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання у спільне користування та володіння нерухомого майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (треті особи - Земельне управління Дніпропетровської міської ради, Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора) про визнання свідоцтв частково недійсними, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку частково недійним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності.

Судовим рішенням у цій справі від 23.10.2013, що набрало законної сили, зокрема, встановлено, що відповідно до висновку № 577/578/579-12 судової будівельно-технічної експертизи від 15.09.2012 експертом встановлено, що розподіл житлового будинку згідно часток співвласників домоволодіння, а саме: спільного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у розмірі 92/300 та 23/300 часток нерухомого майна, а ОСОБА_3 - 185/300 частин домоволодіння - можливий лише один варіант такого розподілу, інших варіантів не існує. Також є висновок № 301-13 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 08.07.2013.

Позивач знову заявляє клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення можливих варіантів поділу домоволодіння між трьома співвласниками у прав спільної часткової власності з урахуванням можливого користування нею, що слід розцінювати як зловживання процесуальними правами. Адже ці питання вже вирішено і встановлено іншим судовим рішенням. При цьому позивач жодним чином не вказує на те, чому для нього є неприйнятними висновок № 577/578/579-12 судової будівельно-технічної експертизи від 15.09.2012 та висновок № 301-13 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 08.07.2013, на яких ґрунтується рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2013 у справі № № 2-39/11 (2/201/149/2013).

Представник позивача адвокат Катріч М.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, адже є зареєстрованою у підсистемі «Електронний Суд». Надала через підсистему «Електронний Суд» заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, просила розглянути і задовольнити клопотання про призначення експертизи.

Відповідач ОСОБА_4 і його представник адвокат Довгаль С.М. у судовому засіданні проти клопотання про призначення експертизи заперечували, просили відмовити у його задоволенні із вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти клопотання про призначення експертизи також заперечувала, підтримавши доводи відповідача ОСОБА_4 і його представника адвоката Довгаля С.М.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, ознайомившись з предметом позову, клопотаннями про призначення по справі судової експертизи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-39/11 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про надання у спільне користування та володіння нерухомого майна; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: земельне управління Дніпропетровської міської ради, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв частково недійсними, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку частково недійним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014, позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Земельне управління Дніпропетровської міської ради, Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП „ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради про надання у спільне користування та володіння нерухомого майна задоволено частково.

Розподілено житловий будинок літ.А-1, розташований по АДРЕСА_1 згідно часток співвласників, які становлять 92/300 : 23/300 : 185/300 відповідно до висновку експертизи № 577/578/579-12 судової будівельно-технічної експертизи від 15 вересня 2012 року, наступним чином:

ОСОБА_6 належать 185/300 частин домоволодіння, що дорівнює 49,95 кв.м і складається з наступних приміщень:

в житловому будинку літ А-1:

на частину 185/300 (49,95 кв.м)

- приміщення 1-4 (7,6 кв.м),

- приміщення 1-5 (11,2 кв.м),

- приміщення 1-6 (6,7 кв.м),

- приміщення 2,5 (10,35 кв.м),

усього по житловому будинку літ. А-1 35,85кв.м;

сіни літ а-1:

- приміщення коридору 1-1 (4,4 кв.м),

- приміщення І-2 (2,9 кв.м) санвузол,

- приміщення І-3 (0,4 кв.м) кладова,

- приміщення І-7 (6,4 кв.м) кухня

усього по сіням літ а-1 площею 14,1 кв.м.

дворові будівлі і споруди (відповідно до договору дарування від 25 травня 2000 року):

- ганок літ а,

- гараж літ. Д,

- погріб літ. З,

- уборна літ. Г,

- душ літ. В

дворові споруди:

- №3 огорожа,

- №4 хвіртка,

- №10 огорожа,

- №11-12 хвіртка.

В загальному користуванні знаходяться споруди: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , 9, АДРЕСА_9 , мостіння І, ІІ.

Загальна площа квартири АДРЕСА_3 ( ОСОБА_3 ) складає 39,6 кв.м.

ОСОБА_4 належать 92/300 частин домоволодіння, що дорівнює 24,84 кв.м, ОСОБА_2 належать 23/300 часток домоволодіння, що складає 6,21 кв.м. Загальна площа, яка виділяється ОСОБА_4 та ОСОБА_7 становить 31,05 кв.м і складається з наступних приміщень:

в житловому будинку літ. А-1

- приміщення 2-4 (9,1 кв.м),

- приміщення 2-6 (5,9 кв.м),

- приміщення 2-7 (0,85 кв.м),

в прибудові літ. а1-1

- приміщення 2-1 (3,9 кв.м),

- приміщення 2,3 (3,0 кв.м),

в прибудові літ. а11-1

- приміщення 2-2 (8,3 кв.м).

Загальною площею 31,05 кв.м, що відповідає ідеальним часткам (92/300 і 23/300).

Крім того, виділяються дворові будівлі та споруди:

- сарай літ Б,

- сарай літ Е,

- навіс літ. Ж.

В загальному користуванні знаходяться споруди № 1, 2, 5, 6 ,7 ,8, 9, АДРЕСА_9 , мостіння І, ІІ.

По даному варіанту розподілу ОСОБА_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 необхідно виконати наступні переобладнання: встановити перегородку між приміщеннями 2-5 і 2-7.

У задоволенні решти позову ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання у спільне користування та володіння нерухомого майна відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: земельне управління Дніпропетровської міської ради, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв частково недійсними, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку частково недійним, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності відмовлено у повному обсязі.

Як видно з Інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.08.2024, на підставі цього рішення,:

за позивачем ОСОБА_3 зареєстровано 185/300 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ;

за відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано 92/300 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ;

за відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано 23/300 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 60 61).

Отже, за відповідачами сукупно зареєстровано право власності на 115/300 часток домоволодіння.

Позивач ОСОБА_3 , за яким на праві власності зареєстровано 185/300 часток домоволодіння і який успадкував частину земельної ділянки, просить у позові припинити право власності відповідача ОСОБА_4 на його 92/300 часток домоволодіння, 2/3 земельної ділянки під домоволодінням, припинити право власності ОСОБА_2 на її 23/300 часток домоволодіння, 1/6 частин земельної ділянки під домоволодінням, які були успадковані відповідачами, визнати за собою право власності на ці частки домоволодіння і земельної ділянки, обґрунтовуючи вимогу тим, що відповідачі не проживають і не зареєстровані у будинку, а позивач несе самостійно тягар утримання домоволодіння і через неприязні стосунки із відповідачами не може врегулювати питання по утриманню будинку і земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України п раво особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

За змістом вказаної норми судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 2-2801/2000 (провадження № 61-10123св23)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) наголосила на тому, що припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду,

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 09.10.2019 у справі № 750/11178/17 тлумачення пункту 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На предмет доказування вказують норми матеріального права. Подаючи докази позивач має визначити перемет позову, фактичні підстави позову, визначити коло спірних питань, які мають бути доведені суду, що зумовлюють підстави задоволення позову.

До предмета доказування у даній справі є доведення таких обставин: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

З`ясовано, що судовим рішенням спірний житловий будинок розподілено між співвласниками, їх частки в натурі не виділені.

Проте позивач не ставить у клопотання про призначення експертизи питання, яке підлягає доказуванню про можливість або неможливість виділення в натурі часток, а просить «визначити варіанти поділу відповідно до часток і можливого ними користування».

Також позивач просить поставити перед експертами питання про визначення розміру компенсації кожному із співвласників його частки у праві спільної часткової власності, що не відноситься до предмету доказування з огляду на передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України умови припинення за рішенням суду права на частку у спільному майні.

Згідно із ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Суд наголошує, що попереднє внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду є умовою ухвалення рішення, а не обставиною, яка підлягає доказуванню.

Обставиною, яка підлягає доказуванню є дійсна вартість будинку.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Відтак, експертиза призначається стосовно дійсної вартості всього будинку на час розгляду справи за умови відсутності можливості і згоди власників на виділення в натурі своєї частки.

Поставлені позивачем на вирішення експертизи питання не узгоджуються із предметом доказування у цій справі, а тому призначення експертизи не буде переслідувати мету з`ясування обставин, що мають значення для справи, що вимагається ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Суд вважає за можливе роз`яснити позивачеві про наявність передбаченого ч 1 ст. 106 ЦПК України права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 260, 352-354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення судових будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів із моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 13 лютого 2025 року.

Суддя О.С. Наумова