ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/286/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., позивача - ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Циби Дмитрія Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі № 753/18358/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергієнко Сергій Сергійович про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 , в якому просять визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 09 квітня 2022 року приватним нотаріусом Сергієнко С.С., зареєстрований в реєстрі за № 290 на бланку НРР 567694.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що заповідач під час посвідчення заповіту не перебував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка С.С., не заповідав та не підписував спірний заповіт.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05 грудня 2024 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка Сергія Сергійовича; витребувано у відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка Сергія Сергійовича копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №25, спадкова справа 13/2022.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року підготовче засідання відкладено на 06 січня 2025 року, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка Сергія Сергійовича копію матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення заповіту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з документами, які надавались для посвідчення заповіту, та виписку з реєстру вчинення нотаріальних дій щодо посвідчення цього заповіту.

16 грудня 2025 року адвокат Циба Дмитрій Михайлович в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що всі правовстановлюючі документи на квартиру знаходилися у ОСОБА_5 і він зберігав їх у домашньому сейфі, а після його смерті оригінали документів опинилися у квартирантки, яка змінила замки у квартирі та не допускає позивачів до квартири. Як стало відомо в подальшому, ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_4 , хоча в квітні 2022 року він перебував у Попаснянському районі Луганської області, де виконував бойові завдання та не міг знаходитися у м. Києві та скасти оспорюваний заповіт.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20 грудня 2024 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

06 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав додаткові обгрунтування до заяви про забезпечення позову, в яких зазначив, що метою вжиття таких заходів є унеможливлення продажу квартири у незаконний спосіб, зважаючи на те, що відповідач заволоділа всіма оригіналами правовстановлюючих документів на квартиру, а також подала до суду у справі № 753/2619/23 явно підробний документ - довідку ЖК "Авіатор-18" про доплату остаточної суми пайового внеску за квартиру в касу кооперативу у 1996 році.

У підготовчому засіданні 06 січня 2025 року позивач підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити.

Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Як встановлено судом, згідно з свідоцтвом про право власності від 14.06.2000, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 54,50 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 травня 2022 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Згідно з заповітом від 09 квітня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнком С.С., ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_4 .

Як зазначає позивач, ОСОБА_5 не перебував у нотаріуса під час видачі заповіту, оскільки в цей час він перебував в зоні бойових дій. На підтвердження цєї обставини позивач подав Довідку військової частини НОМЕР_2 від 17 вересня 2022 року, згідно з якою ОСОБА_5 в період з 01 по 10 квітня 2022 року не надавалася відпустка і він не залишав місця розташування військової частини.

Позивач також зазначає, що відповідач вже неодноразово зверталася до нотаріуса для оформлення права власності на спірне майно, та оскільки позов подано з метою захисту майнових прав позивачів, перевірка обґрунтованості яких може зайняти значний часу, за який спірне майно може бути відчужене, що в подальшому, у випадку задоволення позову, може ускладнити виконання рішення суду.

Суд вважає, що через ризик можливого відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, або його обтяження іншим чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивачів у випадку задоволення його позову та може призвести до того, що позивачі не зможуть їх захистити в межах одного цього судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі є взаємопов`язаним зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачів, за захистом яких вони звернувся до суду. Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивачів.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Циби Дмитрія Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі № 753/18358/24 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 54,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Боржник: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Якусик