Справа 206/6814/24
Провадження 2/206/594/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання Цибань Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом представника позивача Саєнко О.М. в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Свеа Фінанс»,

вимоги позивача: про стягнення безпідставно набутих коштів

за участю учасників справи:

представник позивача Саєнко О.М.

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява від представника позивача Саєнко О.М. в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Свеа Фінанс», в якій він просить суд:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 18620,23 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору 968,96 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис (реєстровий № 5715), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчук Павлом Васильовичем, 28.08.2021 року було відкрите виконавче провадження (ВП № 66631743) про стягнення з «боржника», яким є позивач ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Росвен Інвест Україна (після перейменування Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») заборгованості в розмірі 34400,85 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №5715 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») заборгованості в розмірі 34400,85 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 18 липня 2024.

Відповідно до повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича №24362 від 18.09.2024 за період перебування виконавчого провадження на виконанні у приватного виконавця з ОСОБА_1 було стягнуто суму в розмірі 20782, 30 грн., з яких на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (після перейменування Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») було стягнуто та перераховано суму у розмірі 18620, 23 грн.

Позивачем на адресу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 01.11.2024 рекомендованим листом направлено вимогу про повернення неправомірно стягнутих коштів в розмірі 18620,23 грн., що підтверджено накладною № 390 Укрпошта.

На даний час Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» не повернуло Позивачу коштів, набутих без достатньої правової підстави.

З ціллю захисту своїх прав в цивільному процесі між позивачем та адвокатом Саєнко Олександром Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги від 06.09.2024 року за № 108. Відповідно до п.3.1 зазначеного договору правова допомога надається з оплатою гонорару адвокату за домовленістю сторін в фіксованому розмірі та складає 5000,00 гривень (а.с. 1-6).

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ТОВ «Свеа Фінанс», повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення повістки до електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, у судове засідання 22.01.2025 та 11.02.2025 не з`явився, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. У зв`язку з цим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового засідання (а.с. 37-38).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем 28.08.2021 року відкрите виконавче провадження (ВП № 66631743) за виконавчим написом реєстровий № 5715 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Росвен Інвест Україна заборгованості в розмірі 34400,85 грн. (а.с. 25);

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича 23.09.2021 звернуто стягнення на доходи позивача (а.с. 23).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича 28.08.2021 стягнуто з позивача основну винагороду у розмірі 3440,09 грн. (а.с. 22).

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №5715 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 34400,85 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 18 липня 2024 (а.с. 15-20).

Відповідно до повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича №24362 від 18.09.2024 за період перебування виконавчого провадження на виконанні у приватного виконавця з ОСОБА_1 було стягнуто суму в розмірі 20782, 30 грн., з яких на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було стягнуто та перераховано суму у розмірі 18620, 23 грн. (а.с. 32).

Листом позивача на адресу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 01.11.2024 рекомендованим листом направлено вимогу про повернення неправомірно стягнутих коштів в розмірі 18620,23 грн., що підтверджено накладною № 390 Укрпошта (а.с. 33).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», про що свідчить єдиний номер .

Відповідно до відповіді № 6921837 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» має зареєстрований Електронний кабінету ЄСІТС (а.с. 44).

Між позивачем та адвокатом Саєнком Олександром Миколайовичем укладено договір про надання правової допомоги від 06.09.2024 року за № 108. Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору правова допомога надається з оплатою гонорару адвокату за домовленістю сторін в фіксованому розмірі та складає 5000,00 гривень. Додаток 1 до Договору попередній (орієнтовний) розрахунок послуг адвоката 5000 грн (а.с. 12-14).

Відповідно до акту наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 108 від 24.12.2024 встановлено перелік наданих послуг: надання консультації, аналіз документів, підготовка та спрямування вимоги про повернення коштів, підготовка та подання позовної заяви до суду. Загальну сума вартості за актом складає 5000 грн. (а.с. 11).

Відповідно до квитанції Ощадбанку від ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 перераховано 5000 грн. (а.с. 31).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов до наступних висновків.

У матеріальному законі передбачена правова можливість повернення майна, переданого, в тому числі, на виконання недійсного правочину, шляхом пред`явлення вимоги набувачу, який не є стороною недійсного правочину, підстава набуття якого, а так само володіння яким (майном) згодом відпала в порядку статті 1212 ЦК України.

Такий підхід до оцінки спірних правовідносин відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.

Під час розгляду справи судом встановлено, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, тобто відпала правова підстава набуття відповідачем грошових коштів позивача у розмірі 18620, 23 грн. грн, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення.

Враховуючи прийняття рішення про задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідачем, на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. такою, що є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, що підтверджується вищевказаними доказами. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача Саєнко Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 18620 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень 24 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , адреса: м. Київ, вул. бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, 03126.

Повний текст рішення складено 11.02.2025.

Суддя В.В. Гаркуша