Провадження 2-п/522/31/25
УХВАЛА

05 лютого 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26.03.2024 року по цивільній справі № 522/24771/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 522/24771/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача було задоволено.

Заявник 27.01.2025 року надав до суду заяву про перегляд заочного рішення, ухваленого 26.03.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приморського відділу ДВС у м. одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що його не було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання. Крім того, відповідач вказує, що відповідач потрапив у скрутне матеріальне становище, а заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від відповідача причин.

29.01.2025 року заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання призначене на 05.02.2025 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник заявника ОСОБА_4 .

Сторона позивача заперечували проти перегляду заочного рішення.

Представник заявника просив долучити до матеріалів справи Довідку про доходи, просили скасувати ухвалене заочне рішення.

За вимогами правила ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача було задоволено.

Для перегляду судом заочного рішення необхідна наявність усіх підстав для перегляду передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України, які у заяві відповідача про перегляд заочного рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся за останньою відомою адресою реєстрації, рекомендовані повідомлення повернуті з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Додатково відповідача було сповіщено про дату судового засідання шляхом направлення смс за номером телефону відповідача.

У заяві відповідач зазначає, що він не надавав заяви про його сповіщення шляхом направлення повістки у менеджері за допомогою програмного додатку. При цьому відповідач не спростовує факту отримання судових повісток.

Заявник в обґрунтування ненадання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи посилається на Довідку про доходи.

При цьому позивач до причин, які вплинули на його доходи посилається виключно на обставини військової агресії рф на Україну.

Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватися судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З аналізу судової практики вбачається, що обставинами, які виключають вину платника аліментів у виникненні заборгованості, вважаються хвороба, несвоєчасна виплата зарплати, затримка або неправильне перерахування аліментів банками, помилка державного виконавця у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (постанова ВС від 14.12.2020 у справі № 661/905/19), спільне проживання стягувача та боржника однією сім`єю після ухвалення рішення про стягнення аліментів та непред?явлення його до примусового виконання протягом часу такого проживання (постанову Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 519/970/21.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, адже заявником не надано жодних доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів відбулась не з його вини, а значить не надав будь-яких доказів які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.259, 260, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26.03.2024 року по цивільній справі № 522/24771/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали (ч.4 с. 287 ЦПК України).

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2025 року.

Суддя А.В. Науменко