Справа № 183/1628/24
№ 2-з/183/8/25

У Х В А Л А
11 лютого 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
21 лютого 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява, прийнята судом до розгляду. ОСОБА_2 , з урахуванням уточнень в первісному позові просить:
винести рішення, яким, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 :
- житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 60,90 кв. м, жила - 33,70 кв. м. розташований на земельній ділянці розміром 443,00 кв. м держфонду;
- квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої 34,2 кв. м, житлова - 18,4 кв. м;
- автомобіль VOLKSWAGEN ID.4, 2022 року випуску, об`єм двигуна - Е-електро, дата реєстрації - 24 січня 2024 року;
- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року випуску, об`єм двигуна 1998 см. куб., дата реєстрації - 25 серпня 2022 року;
- автомобіль RENAULT LOGAN, 2010 року випуску, об`єм двигуна - 1598 см. куб., дата реєстрації - 29 вересня 2017 року.
Постановленою судом ухвалою від 10 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили рішенням у справі № 183/1628/24 заборонено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти певні дії, а саме відчужувати будь-яким способом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , загальна площа якого складає 60,90 кв. м, жила - 33,70 кв. м, розташований на земельній ділянці розміром 443,00 кв. м держфонду.
15 квітня 2024 року постановленою судом ухвалою прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано їх в одне провадження під спільним номером 183/1628/24. У зустрічному позові ОСОБА_1 просить:
припинити право спільної сумісної власності подружжя на майно, а саме:
- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року випуску, об`єм двигуна 1998 см.куб., дата реєстрації - 25 серпня 2022 року.
визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме:
- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2021 року випуску, об`єм двигуна 1998 см.куб., дата реєстрації - 25 серпня 2022 року.
10 лютого 2025 року відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) подано заяву про забезпечення позову у справі, в якій ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову: до набрання законної сили рішенням у справі № 183/1628/24 за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Заборонити ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме відчужувати будь-яким способом нерухоме майно:
- квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої 34,2 кв. м, житлова - 18,4 кв. м;
В обґрунтування заяви зазначає, що на час подання заяви є підстави вважати, що таке нерухоме майно, як:
- квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої 34,2 кв. м, житлова - 18,4 кв. м;
відповідач за зустрічним позовом у справі не визнає як спільну сумісну власність подружжя, а вважає себе єдиною його власницею, та продовжує володіти, розпоряджатись та користуватись нерухомим майном одноособово. Після неодноразових спроб позивача вирішити питання в позасудовому порядку, а також під час розгляду справи судом, відповідач за зустрічним позовом відкрила питання щодо продажу зазначеного нерухомого майна, з метою привласнення собі стовідсоткової вартості майна, оскільки вважає, що є єдиною його власницею. ОСОБА_1 отримав інформацію про бажання здійснити продаж відповідачем за зустрічним позовом спірного нерухомого майна: офісу, житлового будинку та квартири стороннім особам. Оскільки ОСОБА_1 є працевлаштованою особою, яка наразі займається вихованням трьох дітей одноособово, він не може здійснювати контроль за переходом права власності на спірне нерухоме майно до сторонніх і третіх осіб з метою вжиття відповідачем за зустрічним позовом заходів з унеможливлення та ускладнення винесення судом рішення по справі. Вважає, що вказані вище житловий будинок, офіс та квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У той самий час, йому стало відомо, що відповідач за зустрічним позовом має намір розпорядитись вказаним нерухомим майном на свій розсуд, зробити його відчуження. Відповідач за зустрічним позовом погрожує позивачеві, що здійснить відчуження, що змушує мене звернутись з заявою про забезпечення позову за захистом своїх прав громадянина. Таким чином, спір у цьому випадку фактично стосується питання щодоналежності майна до спільної сумісної власності подружжя. З огляду на намагання відповідача за зустрічним позовом відчужити майно на користь третіх осіб, існують підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення, на яких ОСОБА_1 наполягає, може істотно ускладнити ефективний захист його оспорюваних прав, як позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся.
Заява передана головуючому судді 11 лютого 2025 року.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За змістом і формою, подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.
Відповідно до п. 2, 4 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, спір у цій справі фактично стосується питання щодо належності майна до спільної сумісної власності подружжя. Поданий первісний та зустрічний позови свідчать про виникнення спору між сторонами щодо права власності на майно, виду такої власності та його поділу. Надані позивачем та відповідачем до суду докази свідчать, що частина майна, яка є предметом первісного та зустрічного позовів зареєстрована на праві власності за позивачем, частина за відповідачем.
Водночас, суд звертає увагу що ч. 2 ст. 149 ЦПК України визначає мету заходів забезпечення ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
За таких обставин суд висновує, що позивачем не доведено співмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам за його позовом у частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 та квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки позивачем за зустрічним позовом не заявлялося позовних вимог у зустрічній позовній заяві щодо вказаного майна та вжиття заходів забезпечення позову в цій частині не можуть бути спрямовані на ефективний захист його прав. Також не вбачає суд підстав для вжиття заходів забезпечення і щодо земельних ділянок, які перебувають в оренді та власником яких є орган місцевого самоврядування. Включення цього майна до загального складу майна подружжя ініційоване позивачем за первісним позовом і підстав для висновку про можливість порушення прав відповідача на належне виконання можливого рішення до його ухвалення суд не вбачає.
Таким чином, вирішуючи заяву, суд виходить з того, що наданими суду доказами доведено існування спору між сторонами та, з огляду на наявність спору та доводи ОСОБА_1 про намагання ОСОБА_2 відчужити майно на користь третіх осіб, існують підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення, на яких наполягає позивач за зустрічним позовом у частині магазину (офісу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , із вказівкою параметрів, указаних у наданій відповідачем за первісним позовом інформації у наданих документах на підтвердження права власності, може істотно ускладнити ефективний захист його оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся.
З`ясувавши обсяг та суть позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, суд вважає за можливе забезпечити позов частково, шляхом накладення заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме відчужувати будь-яким способом нерухоме майно у виді магазину (офісу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, застосування саме такого заходу забезпечення позову в цьому випадку буде спрямовано на забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, зможе гарантувати можливе реальне відновлення порушених прав позивача та буде найменш обтяжливим заходом забезпечення для відповідача за зустрічним позовом.
Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 157, 260 ЦПК України, суд, -
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
До набрання законної сили рішенням у справі № 183/1628/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняти певні дії, а саме відчужувати будь-яким способом нерухоме майно у виді магазину, загальною площею 65,7 кв. м, корисною площею 63,6 кв. м, допоміжною площею 2,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
У решті заяви відмовити.
Зустрічне забезпечення не застосовується.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Учасник справи може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст. 158 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайного направити заявникові та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом роз`яснюється, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, за невиконання ухвали про забезпечення позову у встановлений судом строк, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років з наступного дня після постановлення ухвали.

Ухвала суду складена і підписана 11 лютого 2025 року.

Учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов