Справа № 522/4817/24
Провадження № 2/522/2049/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 30.05.2023 року на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 7000, 00 грн. щомісячно починаючи з 10.08.2022 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов обґрунтовано тим, що 09.01.2023 року Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/10251/22 винесено рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 3 000,00, грн., щомісячно починаючи з 10.08.2022 року і до повноліття ОСОБА_4 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.05.2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року було змінено в частині розміру аліментів, збільшивши визначений до стягнення розмір аліментів на дитину з 3 000 (трьох тисяч) гривень до 7 000 (семи тисяч) гривень.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, щодо необхідності зменшення розміру аліментів зазначає, що сплата встановленого розмір аліментів, є непосильною для ОСОБА_1 , у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я та суттєвими змінами в його матеріальному стані. На даний час ОСОБА_1 працює на умовах неповного робочого часу, з посадовим окладом у розмірі 7 100 (сім тисяч сто) гривень, наказ № 1091 від 01.02.2024 р., на умовах неповного робочого часу (0,5 ставки) - 3550, 00 грн.

Зазначає, що як інвалід II групи, ОСОБА_1 щомісячно отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2 799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 10 коп., що підтверджується відомостями із Головного управління пенсійного фонду України.

Таким чином, середньомісячний дохід ОСОБА_1 з урахуванням пенсії по інвалідності та заробітної плати складає 6 349 (шість тисяч триста сорок дев`ять) гривень.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач звернувся до суду та просить зменшити розмір аліментів до 3000 грн. щомісяця.

В судове засідання позивач та його представники не з`явились, повідомлені належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи за їх участі чи відкладення розгляду справи, до початку судового засідання 05.02.2025 року не надходило.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Послались на доводи, які викладені у письмовому відзиві на позовну заяву від 20.05.2024 року, в якому зазначили, що документи на які позивач посилається, як на доказ своїх вимог, в обґрунтування позову, вже досліджувалась судом апеляційної інстанції та їм було надано оцінку в постанові суду від 30.05.2023 року та ухвалі від 03.10.2023 року.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у позивача з червня 2023 року по червень 2024 року істотно змінились життєві обставини та стан здоров`я.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення від 09.61.2023 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини. ОСОБА_4 у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно починаючи з 10.08.2022 року і до повноліття ОСОБА_4 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.05.2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року було змінено в частині розміру аліментів, збільшивши визначений до стягнення розмір аліментів на дитину з 3 000 (трьох тисяч) гривень до 7 000 (семи тисяч) гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили.

Підставою для звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що сплата встановленого розміру аліментів, є непосильною для ОСОБА_1 , у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я та суттєвими змінами в його матеріальному стані та просить її зменшити.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150,180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У даній позовній заяві позивач вказує на неспроможність сплачувати визначену Одеським апеляційним судом грошову суму аліментів через свій низький дохід , що визначається заробітною платою з посадовим окладом у розмірі 7 100 (сім тисяч сто) гривень, наказ № 1091 від 01.02.2024 р., на умовах неповного робочого часу (0,5 ставки) - 3550, 00 грн.

Зазначає, що як інвалід II групи, ОСОБА_1 щомісячно отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2 799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 10 коп., що підтверджується відомостями із Головного управління пенсійного фонду України.

Таким чином, середньомісячний дохід ОСОБА_1 з урахуванням пенсії по інвалідності та заробітної плати складає 6 349 (шість тисяч триста сорок дев`ять) гривень.

Суд звертає увагу на те, що перегляд та зміну апеляційною інстанцією рішення Приморського районного суду м. Одеси відбулось на основі фактів та доказів, що викладені в даній позовній заяві, отже дані докази вже були досліджені Одеським апеляційним судом та було винесено постанову про збільшення розміру аліментів з 3000 грн. до 7000 грн. щомісячно.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 30.05.2023 року було враховано наступні обставини:

-проживання малолітньої ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 , що .обумовлює необхідність ОСОБА_3 нести витрати на утримання, навчання, медичне забезпечення та розвиток спільної доньки сторін;

-недостатність визначеного Приморським районним судом м. Одеси у рішенні від 09.01.2023 року розміру аліментів, неможливість відповідної суми коштів повною мірою задовольнити інтереси та базові потреби дитини;

- необхідність оплати медичних послуг, несення витрат на лікування, проходження медичних оглядів, обстежень, закупівлю ліків, реабілітацію; оплати навчання у приватному навчальному закладі протягом кількох наступних років;

- ненадання ОСОБА_1 необхідного обсягу допомоги малолітній ОСОБА_6 в позасудовому порядку, невиконання ОСОБА_1 , як другим з батьків обов`язку щодо утримання дитини;

відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини (виходячи з наявних в матеріалах справи доказів таких підстав не існує, судом першої інстанції їх наявність не встановлена).

Суд апеляційної інстанції у постанові від 30.05.2023 року прийшов до висновку про те, що : «судом першої інстанції, не враховано те, що досвід життя та роботи, працездатний стан, наявність на праві власності майна, матеріальна можливість понесення витрат на правову допомогу у сумі 112 000 грн. у наведеній справі, надають можливість відповідачу ( ОСОБА_1 ) сплачувати аліменти на утримання доньки у більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції 3000 грн.».

Одеським апеляційним судом у постанові від 30.05.2023 року враховано, що: «Відповідач ОСОБА_1 має певні захворювання, які не пов`язані з обмеженням працевлаштування.».

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає про те, що останній має проблеми зі здоров`ям. 18 січня 2024 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, підстава: загальне захворювання».

На підтвердження даної обставини, ОСОБА_1 надав копію Пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ; роздруківку рішення Малиновського об`єднаного, управління ПФУ у Одесі про призначення ОСОБА_1 пенсії.

Разом з тим, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане ОСОБА_1 . 28,02.2024 року, а строк його дії менше одного року та закінчується 31.01.2025 року.

Таким чином, зазначене вище пенсійне посвідчення не може свідчити про існування підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки їх стягнення призначено до досягнення дитиною повноліття.

Також, ОСОБА_1 надав, у якості доказу, копію Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААГ, в якій зазначена дата чергового переогляду 22.01.2025 року. Станом на момент розгляду справи зазначена дата вже минула. Іншого документу із відомостями про продовження інвалідності позивачем надано не було.

Жоден із наданих ОСОБА_1 доказів не свідчить про відсутність у ОСОБА_1 , можливості працювати та отримувати дохід від виконання трудових обов`язків.

Наведені ОСОБА_1 показники доходів - не свідчать про те, що ОСОБА_1 позбавлений об`єктивної можливості надавати допомогу дитині у такому розмірі, у якому існує потреба для належного утримання дитини.

Долучені позивачем документи не містять відомостей, про те, що він не здатний виконувати свої професійні обов`язки до досягнення дитиною повноліття.

Суд також враховує, що в червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року в задоволені заяви ОСОБА_1 по перегляд судового, рішення, за нововиявленими обставинами відмовлено

В якості підстав перегляду рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначав:

1) наявність у останнього захворювань;

2) відсутність фінансової спроможності сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 7 000,00 грн.

Одеський. апеляційний суд в ухвалі від 03.10.2023 року прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки посилання заявника на те, що суд апеляційної інстанції при винесенні постанови від 30.05.2023 року не врахував стан здоров`я ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами, у відповідності до норм чинного законодавства та встановлених судом обставин.

Фактично у справі, що розглядається, в якості підстав для зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 так само посилається на стан здоров`я та фінансову неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом у постанові від 30.05.2023 року розмірі.

Згідно із позицією , викладеною в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 209/2077/17, дослідження одного і того самого предмета, а також одних і тих самих підстав позову судами різних юрисдикцій порушує принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи й не гарантує дотримання принципу правової визначеності.

Враховуючи викладене, задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів у декілька разів порівняно з розміром, визначеним Одеським апеляційним судом у постанові від 30.05.2023 року, що ґрунтуються на документах, які містять інформацію про встановлення групи інвалідності строком на один рік, можуть порушити права дитини, аліменти на утримання якої присуджені до виплати.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

З наведеного вище, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 7, 141, 180-183, 184, 191 СК України ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 10 лютого 2025 року.

Суддя Р.Д. Абухін

05.02.25