КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/6767/2025
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 754/4395/19

07 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги

позивача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Київський радіозавод» про скасування розпорядження і наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати і середньої заробітної плати, процентів, моральної шкоди, зобов`язання повернути майно і провести перерахунок виплат при звільненні,-

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який остаточно уточнив у процесі розгляду справи (28 липня 2023 року),до Акціонерного товариства «Київський радіозавод», в якому просив: 1) скасувати розпорядження-1 від 01.11.2018 по КВЦ «Спецточмеханіка»; 2) скасувати наказ № 20-к від 14.01.2018 року по АТ «Київський радіозавод»; 3) поновити позивача на роботі токарем у ВГСП КВЦ «Спецточмеханіка» АТ «Київський радіозавод»; 4) стягнути з АТ «Київський радіозавод» навмисно невиплачену заробітну плату за листопад 2018 в сумі 2004 грн. і грудень 2018 в сумі 330 грн.; 5) вважати заробітну плату в листопаді 2018 р. - 6012 грн. і в грудні 2018 р. 2246,50 грн.; 6) стягнути з АТ «Київський радіозавод» сумарну з урахуванням інфляції і 3 % річних заробітну плату за період вимушеного прогулу за 1133 робочих дні з 14.01.2019 по 28.07.2023 в сумі 400674,94 грн.; 7) стягнути з АТ «Київський радіозавод» 50000 грн - моральної шкоди; 8) зобов`язати АТ «Київський радіозавод» повернути відчужене майно позивачу; 9) зобов`язати АТ «Київський радіозавод» остаточний розрахунок при звільненні провести по фактичній середній заробітній платі 4129,25 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Київський радіозавод».

02 січня 2025 року через суд першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишено без руху для уточнення об?єкта апеляційного оскарження від 11 липня 2024 року у справі № 754/4395/19.

31 січня 2025 року від апелянта до Київського апеляційного суду надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій позивач зазначив про те, що ним оскаржується рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 11 липня 2024 року судом першої інстанції проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2024 року

Таким чином, у відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України перебіг строку, визначеного статтею 354 ЦПК України, на оскарження рішення суду почався з наступного дня після підписання повного судового рішення і закінчився 12 серпня 2024 року, у перший робочий день після вихідного дня 11 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 02 січня 2025 року, тобто поза межами строків апеляційного оскарження згідно з частиною 1 статті 354 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними та можуть бути поновлені судом за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника - частина 1 статті 127 ЦПК України.

Отже, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вирішується судом за результатами розгляду справи заяви (клопотання) учасника справи, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Однак у порушення частини статті 127, частини 2 статті 354 ЦПК України позивач ОСОБА_1 не звертається до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024року.

Відповідно до вимог статті 357 ЦПК України суддя, встановивши, зокрема, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте законом не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про скасування розпорядження, яким попереджено про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штатів; стягнення моральної шкоди; зобов`язання повернути майно.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 за подання до суду позову в частині вимог про скасуваннярозпорядження, яким попереджено про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штатів; стягнення моральної шкоди; зобов`язання повернути майно не звільняється від сплати судового збору, тому зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн).

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням предмета спору заявником при поданні апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 831,20 грн ((1073,60 грн х 2 вимоги немайнового характеру) + 1073,60 грн - 1 вимога вимога майнового характеру (не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб)) х 150%.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України у разі, якщо апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

Суд пропонує особі, яка подає апеляційну скаргу, звернутися до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, а також сплатити судовий збір у розмірі 4 831,20 грн та надати суду апеляційної інстанції документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Київський радіозавод» про скасування розпорядження і наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати і середньої заробітної плати, процентів, моральної шкоди, зобов`язання повернути майно і провести перерахунок виплат при звільненні залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у відкритті апеляційного провадження за скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: