Справа № 703/4782/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м, Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права на спадщину,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно його сестра успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки постійно проживала з ним. Крім того, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала.

У визначений законом строк він звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, на підставі якої була заведена спадкова справа. Однак, під час оформлення відповідних документів виявилося, що право власності за спадкодавцями на означений будинок не зареєстроване, а тому йому було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії

В зв`язку з цим ОСОБА_1 просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 04 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 27 вересня 2024 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

У підготовче засідання сторони не з`явились.

Представник позивача адвокат Примак В.А. подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Сюкало Ю.П. також направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

За таких обставин суд проводить судове засідання у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_4 .

З довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради від 17 квітня 2024 року встановлено, що ОСОБА_4 з 30.09.1976 по 01.05.2009 (тобто, по день його смерті) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент його смерті з ним була зареєстрована ОСОБА_2 , яка доводилась йому дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори від 14 грудня 2024 року, ОСОБА_2 звернулась до цієї контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , на підставі якої була заведена спадкова справа №739/2009.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради від 15 лютого 2024 року ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент її смерті інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були.

Як вбачається з повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори від 14 грудня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , на підставі якої була заведена спадкова справа №99/2024.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_4 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 15 лютого 2024 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя від 15 лютого 2024 року, свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 по матері.

19 липня 2024 року завідувачем Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О. видано довідку про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла та не оформила свої спадкових прав після ОСОБА_4 . Майно, право власності на яке набуте спадкодавцем за життя та яке підлягає державній реєстрації, зокрема, складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Ця довідка була видана з метою пред`явлення її для подальшої державної реєстрації права власності спадкодавця за процедурою, передбаченою п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.

На підставі вказаної довідки позивач звернувся до виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане будинковолодіння. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Дем`яненко І.А. від 26 липня 2024 року № 74307353 було відмовлено йому у проведенні реєстраційних дій, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 .. Однак, ОСОБА_2 не оформила свої спадкових після чоловіка ОСОБА_4 , відповідно, в неї відсутні правовстановлюючі документи на майно.

У зв`язку з цим постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 29 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, що залишився після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є ОСОБА_2 , яка прийняла та не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка.

Відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції Українивід 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради депутатів трудящихся №191-7/4 від 14 квітня 1976 року було вирішено виділити ОСОБА_5 земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Цього ж дня ОСОБА_4 було надано дозвіл на виконання робіт по будівництву індивідуального житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 на підставі вказаного рішення виконкому.

20 квітня 1976 було складено акт за участю ОСОБА_4 та геодезиста управління головного архітектора м. Сміла про виділення в натурі меж земельної ділянки площею 600 кв.м. по АДРЕСА_3 для будівництва одноповерхового індивідуального житлового будинку.

20 травня 1965 року між ОСОБА_4 та відділом комунального господарства виконкому Смілянської міськради депутатів трудящихся було підписано договір, за умовами якого ОСОБА_4 набув у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 . Вказаний договір було посвідчено державним нотаріусом Смілянської державної нотконтори та зареєстрований в реєстрі за № 2715.

В подальшому було змінено нумерацію та житловому будинку АДРЕСА_2 присвоєно №91, що підтверджується повідомленням управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради від 22 квітня 2024 року, а також змінено назву вилиці на ОСОБА_6 .

25 лютого 1982 року на житловий будинок АДРЕСА_1 було виготовлено технічний паспорт.

29 травня 2024 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено новий технічний паспорт, за даними якого житловий будинок загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 46,5 кв.м. було збудовано у 1980 році. Окрім того, на території домоволодіння у 1980 році було збудовано веранду, дві прибудови, літню кухню, вбиральню, погріб, у 1981 році сарай. Відомості про надвірні споруди відповідають відомостям, що містились у попередньому технічному паспорті

З огляду на викладене вище, з урахуванням встановлених судом обставин справи та враховуючи особливості оформлення права власності на житлові, садові, дачні будинки та господарські будівлі, які побудовані до 05 серпня 1992 року, відповідно до наведених вище нормативних актів, суд вважає, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , після якого прийняла, але не оформила спадщину, ОСОБА_2 . Відтак, вказане нерухоме майно ввійшло до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 .

Нормами статті 1217 ЦК України врегульовано, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З досліджених в ході розгляду справи документів вбачається, що позивачем є єдиним спадкоємцем другої черги, що прийняв спадщину. Спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у визначеному законом порядку, єдиним способом реалізації ним своїх спадкових прав є визнання права власності на це майно у судовому порядку.

З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

При цьому, суд враховує, що відповідач своїх заперечень проти позову не висловив.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права на спадщину задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач Смілянська міська рада, місце знаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, .

Суддя І.Я. Биченко