Номер провадження 6/243/7/2025
Номер справи 243/9647/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2025 м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає вихованню

в с т а н о в и в:

У січні 2025 до суду надійшла вказана заява, в обґрунтування якої представник заявника зазначив, що судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2024 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі заробітку (доходу) до повноліття дитини. Вважає, що вказаний судовий наказ не підлягає виконання з огляду на те, що законодавством передбачено стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Син з липня 2024 проживає разом з ним, та знаходиться на повному його утриманні. Просить визнати судовий наказ № 243/9647/24 від 30.12.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа та її представник до судового засідання не з`явились, від представника надійшло заперечення, в якому зазначено, що згідно до вимог ч. 7 ст. 170 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Зазначає, що судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає, у боржника в цьому випадку відсутнє право на звернення до суду із такою заявою, тому у задоволенні заяви про скасування судового наказу про стягнення аліментів просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає,що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В розумінні ч. 1 ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 432 ЦПК суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/9647/24 від 30.12.2024 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2024 до досягнення дитиною повноліття.

З копії акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї б/н від 09.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час перевірки проживають удвох за адресою: АДРЕСА_1 .

За обставинами даної справи слідує, що неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої стягнуто з боржника, проживає разом з останнім, а тому, у боржника відсутня матеріально-правова підстава (обов`язок) сплачувати аліменти.

Заперечення представника заінтересованої особи щодо відсутності підстав для задоволення заяви через відсутність права на скасування судового наказу, судом не приймаються, оскільки заявник звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, що передбачено ЦПК України.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви та про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181 СК України, ст. ст. 2, 13, 19, 43, 160, 161, 173, 258, 259, 260, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати судовий наказ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2024 виданий по цивільній справі № 243/9647/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 302,80 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 07.02.2025.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков