Справа № 639/3768/22
Провадження № 2/639/206/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

при секретарі Яременко В.В.,

представника позивача Суржана Р.Д.,

представника відповідача Суріна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу №639/3768/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2022 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у сумі 116 659,05 грн, інфляційні втрати у сумі 15 854,38 грн, три відсотки річних у сумі 2 531,15 грн, та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».

КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 № 946.

Відповідачі вказані послуги своєчасно не оплатили, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у сумі 116 659,05 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 боржникам нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 15 854,38 грн та 3% річних у сумі 2 531,15 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 грудня 2022 року задоволено частково позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_1 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у розмірі 116659 (сто шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 05 коп та інфляційні втрати у сумі 15762 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн 77 коп, три відсотки річних у сумі 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) грн 79 коп за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 включно.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат у розмірі 91,61 грн та трьох відсотків річних у розмірі 10,36 грн за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_1 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2479,02 грн, в рівних частках по 1239 (одну тисячу двісті тридцять дев`ять) грн 51 коп з кожного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 грудня 2022 року у цивільній справі № 639/3768/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 грудня 2022 року у цивільній справі № 639/3768/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасовано.

Цивільну справу № 639/3768/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання призначено до розгляду в судове засідання.

29 серпня 2024 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, згідно якої просили суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у сумі 116 459,29 грн, інфляційні втрати у сумі 15 655,36 грн, та судовий збір у розмірі 1 241,49 грн.

30 жовтня 2024 року від представника відповідача Щуцького Р.О. надійшов відзив на позовну заяву. згідно якого повідомив, що на підтвердження позовних вимог позивачем до позову було надано відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежів, що на їхню думку підтверджують заборгованість. Відповідач, ОСОБА_1 вказує, що дійсно, відповідачі деякий тривалий час починаючи з 01.04.2015 та закінчуючи цим роком не сплачуваали комунальні послуги з теплопостачання через скрутне матеріальне становище. Твердження позивача, що начебто послуги за опалення частково сплачувались відповідачами за деякі місяці заперечуються відповідачем. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

30 жовтня 2024 року від представника відповідача Щуцького Р.О. надійшло клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 11.12.2024 без виходу до нарадчої кімнати визнано обов?язковою явку представника позивача КП «Харківські теплові мережі» у судове засідання.

13 січня 2025 року від представника відповідача Щуцького Р.О. надійшли заперечення щодо прийняття позовної заяви (нова редакція), у зв?зку з тим, що стороною позивача фактично змінено підстави та предмет позову. Крім того, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли. Просив відмовити у прийнятті позовної заяви у новій редакції.

Ухвалою суду від 13.01.2025 без виходу до нарадчої кімнати прийнято та долучено уточнену позовну заяву.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2025 року провадження у цивільній справі №639/3768/22 в частині позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання закрито.

Представник позивача Суржан Р.Д., який діє на підставі довіренності ві 05.09.2023, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Зазначив, що в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Суріна С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 09.07.2024 №05-07/24, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез?явившихся відповідачів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14.11.2022, вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 03 лютого 2003 року вищевказана квартира належить відповідачам на праві спільної сумісної власності (а.с. 39).

Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у сумі 116 459,29 грн. (а.с. 4-5).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу відповідачами не погашена.

У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV, обов`язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач.

Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 18 вищезазначених правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. ст. 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Отже, враховуючи положення ст. ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц).

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак відповідачі, отримуючи надані їм послуги з теплопостачання, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.04.2015 по 23.02.2022 у сумі 116 459,29 грн.

Позивач також просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 15 655,36 грн., що підтверджується розрахунком індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 84).

Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги з теплопостачання за період з 01.09.2011 по 23.02.2022 становить 116 459,29 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 15 655,36 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності. Зазначив, що відповідач ОСОБА_1 визнає заборгованість, одна вважає, що минув строк позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-ІХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

В свою чергу від позивача надійшла заява, згідно якої він просив у разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк застосувати лише до 02.04.2017, оскільки під час дії карантину та воєнного стану в Україні продовжуються строки визначені ст. 257 ЦПК України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022, в силу пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову не спливла.

Трирічний строк позовної давності до позовних вимог за період з 01.04.2015 по 01.04.2017 сплив, та у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.

З огляду на викладене, за заявою відповідача суд застосовує позовну давність до цих спірних правовідносин, та з урахуванням приписів пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 91 817,70 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, розмір яких розрахований за період з 01.11.2019 по 23.02.2022, суд зазначає наступне.

Відповідно до відомості нарахувань інфляційних втрат та 3% річних за останні три роки з 01.11.2019 по 23.02.2022 на адресу: АДРЕСА_2 , боржникам нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 15 655,36 грн. (а.с.84).

Суд не погоджується з вказаним розрахунком, вважає його необґрунтованим та обрахованим невірно.

Суд, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15-ц.

Так, суд розраховує інфляційні втрати за період з 01.11.2019 по 23.02.2022.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат за допомогою модулю «Ліга Закон» судом встановлено, що за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 інфляційні втрати складають 5 288,62 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 91 817,70 грн., інфляційних втрат у розмірі 5 288,62 грн. за період з 01.11.2019 по 23.02.2022, а всього 97 106,32 грн.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 132 114,65 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 97 106,32 грн. = 73,5 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 1 241,49 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 73,5 % = 912,49 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. ст. 317, 322, 625 ЦК України, ст. 162 ЖК Української РСР, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005. №630, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 91 817,70 грн., інфляційні витрати в сумі 5 288,62 грн. за період з 01.11.2019 по 23.02.2022 включно, а всього 97 106,32 грн. (дев?яносто сім тисяч сто шість гривень 32 копійки).

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору по 304,16 грн. (триста чотири гривні 16 копійок) з кожного окремо.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2025

Найменування сторін:

Позивач:

- Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , р/р НОМЕР_1 , ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823;

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. В. Труханович