З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2025 року м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Рожкової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В :
І. СУТЬ СПРАВИ
1.1. 08.12.2023 ОСОБА_1 (далі також позивач) подала до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якому відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 10.09.2024 просила стягнути з ОСОБА_2 9 700 грн. завданої матеріальної шкоди та 10 000 завданої моральної шкоди.
1.3. Посилаючись на те, що відповідачем завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження скла автомобіля у розмірі 9 700 грн, а також завдання моральної шкоди через моральні та душевні страждання з приводу пошкодження її автомобіля, яку остання оцінила у розмірі 10 000 грн, позивач просила стягнути з відповідача завдану їй майнову та моральну шкоду у судовому порядку, оскільки відповідач добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає.
ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
2.2. 13.03.2024 з Житомирського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшла копія пояснення громадянина ОСОБА_2 від 07.06.2023, які були відібрані капітаном поліції Антонюком Р.А.
2.3. 10.09.2024 представником позивача- адвокатом Дорофєєвим Д.О подано до суду заяву про збільшення позовних вимог.
2.5. 04.02.2025 представником позивача- адвокатом Дорофєєвим Д.О подано до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
2.6. Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву до суду не подала, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які повернуті до суду із вказівкою причини "адресат відсутній за вказаною адресою".
2.5. Відповідно до частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4).
2.6. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
3.1. ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Peugeot 307SW, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.4).
3.3. 07.06.2023 ОСОБА_2 підтвердив факт пошкодження ним скла іншого автомобіля та погодився оплатити завдані збитки, що підтверджується копією письмових пояснень, які надав ОСОБА_2 поліцейському офіцеру громади Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Антонюку Р.(а.с.27).
3.4. Вартість вітрового автоскла Peugeot 307 (FGC) 2001-2008 складає 9 700 грн., що підтверджується копію рахунку на оплату №27 від 09.09.2024 (а.с.43).
IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
4.1. За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3).
4.2. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди
4.3. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
4.4. Згідно з частиною першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
4.5. Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
5.1. Позивач пред`явила до відповідача позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дій відповідача, які виразились в пошкодженні її автомобіля.
(і) Щодо вимог про відшкодування майнової шкоди
5.2. З матеріалів справи слідує, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки Peugeot 307SW, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який 02.05.2023 було пошкоджено діями відповідача, який надаючи пояснення, поліцейському офіцеру громади Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Антонюку Р. вину визнав та вказав, що на даний час у нього існують фінансові труднощі та після отримання заробітної плати компенсує збитки водію автомобіля марки Peugeot 307SW.
5.3. Також з матеріалів справи встановлено, що позивач неодноразово за допомогою мессенжера мобільного телефону намагалася в досудовому порядку врегулювати спірні питання, проте відповідач так і не сплатив завданих збитків.
5.4. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
5.6. Суд звертає увагу, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо під час розгляду справи така презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
5.7. Отже, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
5.8. Суд враховує, що факт пошкодження автомобіля, власником якого є позивач, з вини відповідача, підтверджується копією довідки, що підписана поліцейським офіцером громади Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Антонюком Р., та погоджена начальником СВГ відділу превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліції Мельничуком В. та заступником начальника Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області майором поліції Бордзихівським А. від 12.06.2023.
5.9. Розмір збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля позивача у розмірі 9 700 грн, визначений копію рахунку на оплату №27 від 09.09.2024, та відповідачем не спростований.
5.10. Вину у завданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано, а тому за правилами частини 2 статті 1166 ЦК України така вина заподіювача шкоди презюмується та є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
5.11. Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода у розмірі 9 700,00 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем.
(іі) Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди
5.12. Аналіз статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є її завдання.
5.13. Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
5.14. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц зроблено висновок, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства».
5.15. Ураховуючи моральні та душевні стражданнях, яких позивач зазнала з приводу пошкодження її транспортного засобу, втратила можливість користуватися автомобілем в звичному режимі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в зазначеній частині вимог та стягуючи із відповідача на користь позивача 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу.
(і) Щодо судового збору
6.2. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073 гривні 60 копійок.
(іі) Щодо розподілу інших судових витрат
6.3. У позовній заяві позивач також просила стягнути із ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.
6.4. За змістом частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.5. Згідно із частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
6.6. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: копію договору-доручення про надання правової допомоги від 11.10.2023, укладений між позивачем та адвокатом Дорофєєвим Д.О., ордер серії ВК №1039219, виданий адвокатом Дорофєєвим Д.О. акт про надання юридичних послуг (до договору-доручення про надання правової допомоги від 11.10.2023).
6.8. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
6.9. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
6.10. Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, що полягав у консультації (опитуванні) клієнта щодо фактичних обставин справи, опрацюванні законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, а також збір, вивчення та аналіз документів, на підставі яких позивач обґрунтовує свої вимоги, підготовці адвокатського запиту, підготовці позовної заяви, підготовці заяви про збільшення позовних вимог, співмірність наданих послуг із складністю справи, предмета спору, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. є явно завищеними.
6.11. Враховуючи часткове задоволення заявлених позовних вимог, принципи розумності і співмірності понесених витрат, те, що справа не є складною, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу до предмета спору, з урахуванням ціни позову та наявних у справі доказів, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.
Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 288, 289 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,
У Х В А Л И В :
1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди у розмірі 9 700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
4. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
зареєстроване місце проживання за адресою:
зареєстроване місце проживання за адресою:
Повне судове рішення складене і підписане 10.02.2025.
Головуючий суддя Олена РОЖКОВА