"31" січня 2025 р.
Справа № 642/4363/23
Провадження № 2/642/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.02.2019 у розмірі 301 625,97 грн., що складається із: 301 625,97 грн. - заборгованості за кредитом, 60 577,16 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, а також судових витрат в розмірі 5433,50 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 28.02.2019 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, який у подальшому було збільшено до 290000,00 грн.

Щодо становлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу Українивстановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів відповідач станом на 28.05.2023 має заборгованість 362 203,13 грн, яка складається з: 301 625,97 грн. заборгованість за кредитом, 60 577,16 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0.00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представником відповідача було подано до суду відзив, в якому останній зазначив, що позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 301 625 грн. 97 коп., ОСОБА_1 визнає.

Відносно стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 60 577 грн. 16 коп. відповідач заперечує з огляду на наступне.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин з 24.02.2022, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (неодноразово продовжувався).

Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

ОСОБА_1 було допущено порушеннями зобов`язань за кредитним договором з 24.02.2022 року, тобто з початку військової агресії російської федерації проти України. Порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 було викликано обставинами непереборної сили таким, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, введення комендантської години, карантину, захоплення підприємств.

Як вбачається з наявного в матеріалах цивільної справи № 642/4363/23 розрахунку заборгованості, останній платіж ОСОБА_1 сплатив 31.03.2022 року у розмірі 17013 грн. 63 коп. Таким чином нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 60 577 грн. 16 коп. відбулося вже в період дії воєнного стану.

Також Торгово-промисловою палатою України в листі N? 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року було зазначено наступне «Торгово-промислова палата У країни (далі - ТП України) на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними...».

Враховуючи викладене просив позов задовольнити частково.

Представником позивача ОСОБА_2 було подано відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що для підтримки клієнтів ПриватБанк з 1 березня 2022 року до 1 червня 2022 року запровадив кредитні канікули для - фізичних осіб за всіма кредитними картками. Це пільгові умови договору, коли клієнти мають право не вносити обов`язковий мінімальний платіж. Кредитні канікули означають, що банк не штрафував за прострочені платежі. В ПриватБанку такі умови діяли до 1 червня 2022 року. Стандартні умови пільгового періоду картки залишались незмінними. Кредитні канікули не означають відсутність процентів за користування кредитними коштами. Додатково до канікул, у березні ПриватБанк встановив кредитну ставку 0,001%, практично зробивши користування кредитними коштами безкоштовним. З 1 квітня Банк частково повернув деякі тарифи, при цьому знизивши їх порівняно з довоєнним рівнем. Так, було встановлено пільговий розмір кредитної ставки на рівні 1,7%, що є вдвічі меншим, ніж до війни. Проценти нараховувались і у травні, але до 1 червня 2022 року за кредитними канікулами погашення платежу не було обов`язковим. З 01.09.22 р. відсоткова ставка була повернута до рівня 3% на місяць, про розмір якої клієнт був проінформований.

Щодо посилання Відповідача про несплату заборгованості у зв`язку з настанням надзвичайної ситуації та форс-мажорні обставини, представник позивач посилаючись на судову практику, вказала, що відповідачем не доведено неможливості виконання зобов`язань саме за цим кредитним договором від 28.02.2019, оскільки сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність. Враховуючи викладене, просила суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 за клопотанням представника відповідача - адвоката Бубліченка Миколи Євгенійовича було ухвалено про перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Бубліченко М. Є. звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу без участі відповідача та його представника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно із витягом зі статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а випискою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 28.02.2019 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

До договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК Україні був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту споживчі цілі; строк договору 240 місяців; розмір процентної ставки за користування кредитом, порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання.

У паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування для декількох кредитних продуктів за програмами - карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, Visa Signature.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «Приватбанк».

Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав: Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 28.02.2019; Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений Протоколом № 50 засідання Правління від 11.12.2018; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.02.2019 станом на 28.05.2023; виписку за договором № б/н за період з 10.10.2018 по 07.06.2023; довідку АТ КБ «ПриватБанк» про отримані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 ; заявку на актуалізацію даних по преміальній картці; паспорт споживчого кредиту від 28.02.2019; заявку на суму кредиту.

Факт укладення кредитного договору б/н відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, які визнаються учасниками справи.

Отже, з огляду на викладене факт укладення кредитного договору б/н між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 є доведеною.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 згідно з кредитним договором б/н отримав картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 26.12.2018, термін дії до 12/19 (карта Master Card Platinum); № НОМЕР_2 , дата відкриття 28.02.2019, термін дії до 02/22 (карта Master Card World Black Edition); № НОМЕР_3 , дата відкриття 10.09.20219, термін дії до 09/22 (карта Visa Signature); № НОМЕР_4 , дата відкриття 10.10.2018, термін дії до 10/22 (карта Універсальна); № НОМЕР_5 , дата відкриття 27.11.2020, термін дії до 11/23 (карта Master Card World Black Edition); № НОМЕР_6 , дата відкриття 01.12.2020, термін дії до 11/23 (карта Visa Signature).

Згідно з довідкою про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, старт карткового рахунку, до якого було емітовано банківську картку № НОМЕР_4 , відбувся 10.10.2018, при цьому, кредитний ліміт за кредитною карткою 09.09.2019 встановлено у розмірі 200 0000,00 грн., який у подальшому змінювався, складав станом на 10.09.2019 - 250 000,00 грн.; 22.11.2019 - 288 000,00 грн., 09.12.2019 290 000,00 гр., а з 27.12.2022 кредитний ліміт становить 0,00 грн.

Крім того, 10.09.2019, 22.11.2019, 09.12.2019 відповідачем підписано Заявку на актуалізацію даних по преміальній картці, з якої вбачається, що останній ознайомлений з сумами кредитного ліміту, встановленого встановленого останній раз на рівні 290 000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору - короткостроковий кредит, який навидається Банком Клієнту у разі перевищення суми операцій за платіжною карткою на суму залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 . Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами:

1. договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов?язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання);

2. внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, Відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не 'менше мінімального обов`язковий платежу.

Згідно до п. 2.1.1.3.2 . Договору Мінімальний обов?язковий платіж - розмір боргових зобов?язань Відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати Клієнт протягом строку кредиту.

П. 2.1.1.3.1 Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1 Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов?язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Договору сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу Українивстановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 28.02.2019 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами.

Відповідач свої зобов`язання за договором від 28.02.2019 належним чином не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Із долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 18.12.2018, виписки по рахунку за період з 10.10.2018 - 07.06.2023 встановлено, що відповідач отримував кошти з кредитної картки, однак не надавав своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.07.2023 має заборгованість 362 203,13 грн, яка складається з: 301 625,97 грн. заборгованість за кредитом, 60 577,16 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0.00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Отже, позивач довів, що банк надав відповідачу кредитні кошти, встановив ліміт на картку, який змінювався у період користування кредитним коштами, відповідач здійснював певні операції з кредитними коштами (проводив перекази через додаток Приват24, знімав готівку в банкоматах, тощо), однак не надавав своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором.

Разом з тим, відповідач у поданому відзиві на позовну заяву наполягає на звільнені від відповідальності за порушення зобов`язання за кредитним договором на підставі ст.617 ЦК України, оскільки вказані порушення сталися внаслідок непереборної сили.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Так, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютою 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено режим воєнного стану.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 15.11.2023 року.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 912 3323/20 від 21 липня 2021 року).

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідне яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)".

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44(5), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональгою ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідно до рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Доводи відповідача про звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України судом не приймаються, оскільки відповідачем під час судового розгляду не доведено причинно-наслідкового зв`язку невиконання зобов`язання з повернення отриманих ним кредитних коштів та введенням воєнного стану на території України. Крім того, скрутний матеріальний стан відповідача не звільняє його від виконання взятих на себе зобов`язань.

Тобто, відповідачем не доведено неможливості виконання зобов`язань саме за цим кредитним договором від 28.02.2019, оскільки сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 червня 2023 року у cправі № 910/8580/22 зазначено: «покликання скаржника на те, що збройна агресія російської федерації та введення воєнного стану є загальновідомою обставиною, що підтверджується листом ТПП України, не мотивує та не обґрунтовує як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку з поставки товару саме за спірним Договором. Колегія суддів погоджується у цій частині з висновками судів попередніх інстанцій, що лист ТПП України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позивач не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням. Суд наголошує, що наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Суд підкреслює, що сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17)».

Банк не застосовував штрафні санкції до ОСОБА_1 , вимога погасити проценти та тіло кредиту не є мірою відповідальності, а є звичайними умовами договору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.617 ЦК України та погоджується із доводами, викладеними у відповіді на відзив представником позивача в цій частині.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 433 грн. 05 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 89, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», , рахунок НОМЕР_8 , МФО 305299 заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2019 у розмірі 362 203 (триста шістдесят дві тисячі двісті три) грн. 13 коп. станом на 28.05.2023 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 301625 грн. 97 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 60 577 грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», , рахунок НОМЕР_8 , МФО 305299 судовий збір у розмірі 5433 (п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 05 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення виготовлений 31.01.2025.

Суддя А.М. Гримайло