Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
31.01.2025 2/394/49/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підвисоцької сільської ради про визнання в частці права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання в частці права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області помер ОСОБА_3 .

На день смерті йому на праві приватної власності належала земельна ділянка пл. 5,27 га. відповідно до державного акту про право приватної власності на землю ІУ-КР №035086 виданого Тернівською сільською радою 30 квітня 2002 року відповідно до рішення Тернівської сільської ради від 4 грудня 2001 року №112.

До Новоархангельської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини звернулись: його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 .

2 листопада 2011 року державним нотаріусом Новоархангельської районної державної нотаріальної контори Журавель Василю Івановичу та ОСОБА_4 видано свідоцтва про право на спадщину за законом по частці на земельну ділянку.

На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_1 09 листопада 2011 року замовив в державному підприємстві «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку власнику земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Вказаною документацією земельна ділянка фактично поділена між двома спадкоємцями і зареєстрована у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі Кіровоградської області.

Після цього спадкоємці повинні були отримати у Новоархангельському відділі земельних ресурсів державні акти на землю, але не отримали їх через те, що були втрачені оригінали свідоцтв про право на спадщину за законом.

За інформацією відділу №1 Головного управлення Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.06.2024 року №0554/301-24 повідомляється, що згідно «Книг записів державної реєстрації державних актів на права власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» земельні ділянки із кадастровими номерами :02:000:0714 та :02:000:0715 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишнього Новоархангельського району Кіровоградської області, на праві власності чи користування до 01.01.2013 року не зареєстровано, державні акти не виготовлялися.

4 листопада 2023 року позивачеві було видано дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1365.

На ім`я його мами ОСОБА_4 також було видано дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом 30 квітня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1367.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, так і не оформила своїх спадкових прав.

Спадкоємницею після смерті ОСОБА_4 була донька ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , також не оформила своїх спадкових прав.

За матеріалами спадкової справи №207/2023 спадкоємницею за законом, що прийняла спадщину є дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , якій першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 09.08.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (частку) по наданих документах, на підставі яких неможливо встановити склад спадкового майна, в зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України і рекомендовано звернутись до суду.

08.08.2024 року позивач подав заяву до державного реєстратора Підвисоцької сільської ради про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0714 (реєстраційний номер заяви 62374348)

15 серпня 2024 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.

Мотивовано це тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи (докази) свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0171, що належала померлому ОСОБА_3 вже поділена між спадкоємцями по частці від загальної площі.

Так, позивач після поділу отримав 2.6331 га і вказана земельна ділянка має кадастровий номер :02:000:0714 і внесена до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка площею 2.6333 га. з кадастровим номером :02:000:0715 числиться за померлою ОСОБА_4 , яку має успадкувати внучка ОСОБА_2 .

В 2011 році допускався поділ земельних ділянок між спадкоємцями на підставі угоди, яка посвідчувалась сільською радою, що і було зроблено.

Виходячи з вищевикладеного спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за життя нотаріально не посвідчили договір поділу земельної ділянки, що робить не можливим реєстрацію права власності кожному по частці від загальної площі.

Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Підвисоцької сільської ради рекомендовано позивачеві звернутись до суду.

Державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори рекомендовано позивачці звернутись до суду першої інстанції в порядку позовного провадження.

Таким чином, позивачі не можуть в позасудовому порядку захистити свої порушені права та вимушені звертатись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0714, в межах згідно з планом Державного акту на право приватної власності на землю 1У-КР №035086 виданого 30 квітня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0715 в межах згідно з планом Державного акту на право приватної власності на землю 1У-КР Л035086 виданого 30 квітня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.1-5/.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, але від них надійшли заяви, в яких останні просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити/а.с.73, 74/.

Представник відповідача Підвисоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомила суд про неможливість явки в судове засідання, розгляд справи просила проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог /а.с.109/.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги, пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. З огляду на положення даної статті позов підсудний Новоархангельському районному суду Кіровоградської області.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 18.12.1957 року/а.с.59/.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області (світлокопія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ) /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер в с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області світлокопія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 /а.с.55/.

Родинний зв`язок позивача та померлого підтверджується світлокопією свідоцтва про народження позивача, де його батьком вказано ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 /зворотна сторінка а.с.61/.

За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 5,27 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0171, що знаходиться на території Тернівської сільської ради світлокопія Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №035086/а.с.9/.

Відповідно до світлокопії довідки виданої виконкомом Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно проживав і був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 . Виписаний в зв`язку зі смертю. В даному домоволодінні проживає та зареєстрована дружина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 з 07 квітня 1981 року та син, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 з 02 вересня 1977 року по даний час. Тернівською сільською радою заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався /а.с.62/.

Відповідно до світлокопії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори серії НСР №084018 від 02.11.2011 року спадкоємцем права власності на земельну ділянку, № НОМЕР_3 , кадастровий номер :02:000:0171 площею 5,27 га в межах згідно з планом, розташованої на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на частки у спадщині та дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на частки у спадщині /а.с.11/.

21 листопада 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали угоду про розподіл земельної ділянки/а.с.10/.

З довідки виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 10.11.2020 року вбачається, що громадянка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_10 дійсно проживала і була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 в АДРЕСА_1 . Виписана в зв`язку зі смертю. В даному домоволодінні проживає та зареєстрований: син ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_9 з 02.09.1977 року по даний час. Тернівською сільською радою заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався 24.09.2008 року і зареєстрований в реєстрі №517. Даний заповіт не скасовано і не змінено/а.с.24/.

Відповідно до світлокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в м. Миколаїв/а.с.25/.

08.08.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав на розділену земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0714, про те отримав відмову у проведенні реєстраційних дій/а.с.21,22/.

З інформації виданої Першою Миколаївською Державною нотаріальною конторою Миколаївської області №133/02-14 від 08.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею за матеріалами спадкової справи №207/2023 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була єдиною спадкоємицею за законом громадянки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не оформила своїх спадкових прав/а.с.34/.

Матеріали справи містять світлокопію спадкової справи №207/2023 заведену першою Миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 /а.с.84-107/.

26 січня 1957 року одружились ОСОБА_3 та ОСОБА_6 світлокопія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 /а.с.92/.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_13 у них народилася донька ОСОБА_5 світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 /зворотна сторінка а.с.91/.

ІНФОРМАЦІЯ_12 в м. Миколаїв народилася ОСОБА_7 , її батьком записано ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_5 світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 /зворотна сторінка а.с.88/.

Згідно світлокопії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 04 січня 2016 року у виконавчому комітеті Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області/а.с.89/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в Київському районі м. Одеса померла ОСОБА_5 світлокопія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 /зворотна сторінка а.с.85/.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_2 /а.с.85/.

Своєю постановою державний нотаріус першої Миколаївської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у оформленні спадкових прав на спадкову земельну ділянку/а.с.35/.

Вирішуючи даний позов, суд зважує на наступні норми права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку)набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1225 ЦК йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зі змісту ч. 1 ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

В розумінні п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Переліченими нормами права унормовано порядок отримання у спадщину нерухомого майна.

Разом з тим суд, зважує на те, що спадкове право це сукупність цивільно-правових норм, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. Під спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб, які мають право (спадкоємців). До складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, крім випадків зазначених у ст. 1219 ЦК України. Спадкоємець може відмовитись від спадщини або прийняти її. В нашому випадку позивачка просить визнати за нею право, тобто не відмовляється від спадщини, а навпаки хоче набути право власності на спадкове майно.

З огляду на вмотивоване, суд приходить до виваженого та обґрунтованого рішення, враховуючи положення зазначених норм процесуального та матеріального права, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства про визнання за позивачами прав на земельні ділянки, що належали померлому в порядку спадкування за законом.

Суд, задовольняючи позовну вимогу, виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 328, 373, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1276, ЦК України, ст. ст. 78, 81 ЗК України, ст. ст. 2, 4, 13, 30, 200, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,6331 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області з кадастровим номером :02:000:0714, в межах згідно з планом Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №035086 виданого 30 квітня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,6333 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області з кадастровим номером :02:000:0715, в межах згідно з планом Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №035086 виданого 30 квітня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 .

Підвисоцька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, місцезнаходження вул. Центральна, 4 с. Підвисоке Голованівського району Кіровоградської області, код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 04367080.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію даного рішення негайно після постановляння направити учасникам справи.

Повне рішення виготовлене 10 лютого 2025 року.

Суддя: