Справа № 279/6219/24
Провадження № 2/279/123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/6219/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файнес" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, зазначивши, що 03.04.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 001-05733-030413, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 50 місяців, зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом, шомісячним погашенням кредиту в розмірі 595,00 грн., згідно до графіку погашення заборгованості тра 3,49% комісії за обслуговування кредитом. 02.06.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файнес" укладено договір №2253/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Профіт Файнес" набуло прав вимоги за кредитним договором, сплата коштів у сумі 2488,00 грн. була здійснена відповідачем 26.05.2020 року та 27.05.2020 року, № 001-05733-030413 від 03.04.2013 року. Відповідач умови кредитного договору не виконує і станом на 01.10.2024 року має заборгованість в розмірі 35059,60 грн., яка складається з: основної суми заборгованості в розмірі 7708,32 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 4055,76 грн., заборгованості за комісією в розмірі 22685,00 грн., 3% річних від основної суми боргу в розмірі 400,04 грн. (за період з 02.06.2020 року по 23.02.2022 року), 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків в розмірі 210,48 грн. (за період з 02.06.2020 року по 23.02.2022 року). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, втрати зі сплати судового збору та за надання професійної правничої допомоги.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провдження.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, зазначивши, що відповідно до постанови правління НБУ від 02.10.2015 року №664 "Про відкликання банкіської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02.10.20-15 року №181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" строком з 05.10.2025 року по 04.10.2017 року, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професілнала з питань тимчосової одміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. Починаючи з жовтня 2015 року вона припинила сплачувати кредитні зобов`язання, так як в м. Коростені були закриті всі відділення ПАТ "Дельта Банк", отримати внформацію щодо належних рахунків на сплату кредиту було неможливо. Будь-яких вимог або претензій банку вона не отримувала. Позивач довідався про порушення свого права 06.03.2019 року, так як не отримав перерахувань по кредитному договору. Просить в задоволенні позову відмовити в зв`язку з поропуском строків позовної давності.

Позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву в якому просить позовні вимоги задовольнити та вказує, що позивачем не було пропущено строк звернення до суду, так як у відзиві відповідач стверджує про те, що Банк / Товариство мали змогу довідатись про порушення виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором 06.03.2019, оскільки саме в цей день, зі слів відповідача, остання припинила здійснювати платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідач робить висновок про те, що позовна давність за вимогою, яка заявлена у позові сплила 06.03.2022. Товариство не погоджується з вказаним твердженням з огляду на наступне. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257 (загальна позовна давність), 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України установлено карантин. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, було відмінено. Беручи до уваги вищевказане, строк позовної давності за Кредитним договором, який за звичайних умов мав би спливати 06.03.2022, згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України був продовжений до 30.06.2023, що узгоджується із правової позицією сформованою у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21. Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, із 05:30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. Зокрема, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4024-IX від 29.10.2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 10.11.2024 строком на 90 діб. Таким чином, строк позовної давності за Кредитним договором, на підставі п. 19 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України, 24.02.2022 був зупинений на строк дії воєнного стану. Отже, на підставі викладеного вище, враховуючи те, що останнім днем звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором у межах строку позовної давності було 06.03.2022, беручи до уваги норми п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України, позивач звернувся до суду із позовом 16.09.2024 в межах строку позовної давності, який спершу був продовжений до 30.06.2023, перебіг якого потім було зупинено 24.02.2022. Крім того, згідно з платіжною інструкцією в національній валюті № NC3993037 від 12.09.2024, відповідачем 12.09.2024 в рахунок погашення боргу за Кредитним договором було здійснено переказ коштів у сумі 195,00 грн. на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС». А тому, перебіг позовної давності слід обраховувати з 12.09.2024 дня, коли відповідачем були вчинені дії з визнання свого обов`язку щодо повернення коштів, отриманих згідно з Кредитним договором.

Відповідач заперечень щодо відповіді на відзив не подала.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.04.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 001-05733-030413, відповідно до якого ОСОБА_2 отрмала кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 50 місяців, зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом, шомісячним погашенням кредиту в розмірі 595,00 грн., згідно до графіку погашення заборгованості тра 3,49% комісії за обслуговування кредитом.

02.06.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файнес" укладено договір №2253/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Профіт Файнес" набуло прав вимоги за кредитним договором № 001-05733-030413 від 03.04.2013 року.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

З наведено вище слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТОВ "Профіт Файненс" перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 001-05733-030413 від 03.04.2013 року.

Згідно із заявою про надання/перерахування кредитних коштів від 03.04.2013 року ОСОБА_2 просила здійснити надання кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору № 001-05733-030413 від 03.04.2013 у сумі 10000,00 грн. шляхом їх зарахування на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в Подільській регіональній дирекції Відділення №18/5 "Укргазбанк", код Банку 320478, з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478.

З виписки по рахунку вбачається, що 04.04.2013 року на рахунок відповідача було зараховано 10000,00 грн.

Відповідно до п.3.1 заяви № 001-05733-030413 від 03.04.2013 року погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 3 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 595 грн. відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок.

Графіком платежів визначено дати погашення кредиту, суму платежів, їх складових частин. Останньою датою погашення кредиту є 03.06.2017 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Тобто поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки в договорі встановлені окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання, зокрема прострочення виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Такий правовий висновок наведений Верховним Судом України в постанові від 08 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказав, що відповідачем сплата коштів за кредитним договором від 03.04.2013 року, відбулась 26.05.2020 року та 27.05.2020 року, однак жодних доказів на підтвердження наведеного позивачем надано не було.

У відповіді на відзив позивач вказав, що 12.09.2024 року відповідачем було проведено оплату заборгованості за кредитним договором від 03.04.2013 року, на підтвердження чого була доручена платіжна інструкція. А тому, вважає, що відповідачем вчинені дії, які свідчать про визнання нею боргу, крім того строк позовної давності був перерваний.

Суд, не приймає доводи позивача про переривання позовної давності з таких мотивів.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

При цьому тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах самої позовної давності. Вказне відповідає правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 року у справі № 686/23170/19 (провадження № 61-13802св21).

Згідно з графіком погашення заборгованості за кредитним договором останній день здійснення платежу за кредитом є 03.06.2017 року, тобто строк позовної давності сплив 04.06.2020 року.

Обставини, з якими позивач пов`язує переривання позовної давності, зокрема, здійснення оплати за кредитним договором 12.09.2024 року, не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності, оскільки виникли вже після її спливу.

Доводи позивача про здійснення відповідачем оплати за кредитним договором 26.05.2020 року та 27.05.2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами, а посилання позивача на доводи відповідача щодо здійснення оплати за кредитом 06.03.2019 року також не заслуговують на увагу суду, так як не підтверджені належними та допустимими доказами, як не підтверджено і доводи відповідача щодо припинення здійснення оплати за кредитним договором з жовтня 2015 року.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, коли саме боржник погашала заборгованість за кредитним договором. Наведене має важливе значення для визначення початку перебігу позовної давності та наявності чи відсутності підстав вважати її такою, що перервалася.

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» 02.06.2020 року було укладено договір про відступлення прав вимоги (поза межами строку позовної давності).

Згідно ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно матеріалів справи позивач ТОВ «Профіт Файненс» звернувся до суду з позовом 01.10.2024 року.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України)

Оскільки доказів переривання позовної давності в межах позовної давності позивач не надав, відповідач клопотала про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 354 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 16, 263, 264,267,509, 525, 526, 530, 536, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файнес" до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс", місце знаходження: 01001, м. Київ, Рильськиий пров., 4, поверх 6, .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом