Справа № 570/6637/24
Номер провадження 2/570/573/2025
У х в а л а

05 лютого 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог статтей 175 і 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради та витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана позовна заява.

Позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, чим не дотримано вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги: майнового та немайнового характеру.

Положеннями ЗУ "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Положеннями ЗУ "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 3028 грн.

До позовної заяви позивач долучив клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначає, що він є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності та інших доходів не має, про що долучає відповідні докази. Зважаючи на те, що розмір його пенсії є невеликим 2980,00 грн, сума судового збору, що підлягає до сплати є надмірною для нього.

Зважаючи на вищевказані обставини, просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Зміст цих статтей передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб та підстав, за яких вони звільняються від сплати судового збору.

З аналізу правових норм, що наведені у вищезазначених нормативних актах, вбачається, що з метою прийняття рішення про можливість відстрочити позивачу сплату судового збору, суд повинен врахувати його майновий стан.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, в даному випадку фізичної особи. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Так, на підтвердження свого майнового стану позивач долучає до позовної заяви відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ГУ ДПС у Рівненській області, з яких вбачається, що у позивача відсутні доходи, а також фотознімок екрану особистого кабінету на веб-порталі Пенсійного фонду України, з якого вбачається, що розмір призначеної позивачу пенсії становить 2980 грн. та розмір отриманої пенсії за грудень місяць становить 2980 грн.

Таким чином, позивач надав відомості про суми отриманого доходу у виді пенсії за період - грудень 2024 року.

Відомості про річний дохід позивача за 2023 календаний рік відсутні.

Під час обчислення розміру судового збору береться до уваги визначення розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а не розмір доходу за останній місяць.

Враховуючи те, що суд не має повноважень перевіряти майновий стан особи, яка подала позовну заяву, позивачем не зазначено належних доказів на підтвердження свого майнового стану на момент звернення до суду з позовом, судовий збір за позовну заяву, яка містить 2 позовні вимоги немайнового та майнового характеру не сплачено, тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

У встановлений в ухвалі строк позивачу необхідно подати до суду докази, які б підтверджували суму нарахованого доходу у виді пенсії за попередній календарний рік - 2023 рік. Відомості про суми виплаченої пенсії позивач може отримати в органах Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» визначено, що оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Доказів вартості майна до позовної заяви не долучено, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості зазначити суму, яка підлягає до сплати за майнову вимогу.

У відповідності до п.3-10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до п. а п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений Постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 № 358.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Однак ціни позову позовна заява не містить.

Крім того, як вбачається з реквізитів позовної заяви, позивачем зазначено ОСОБА_1 . Однак, як вбачається з долучених до позову документів, позов подано ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачу слід подати позовну заяву у новій редакції із врахуванням зазначених недоліків.

Позовна заява не оформлена належним чином у відповідності до положень ст.175 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради та витребування земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.