Провадження № 2/712/539/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1

відповідача приватного нотаріуса Кондакової Н.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовами до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконними відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оформленими постановами від 22.08.2024 № 176/02-31, № 177/02-31.

В обгрунтування позовних вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_2 1949 р.н., який проживав на дату смерті у м. Маріуполь, Донецької області.

На момент смерті спадкодавець володів на праві власності нерухомим майном житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі не проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Маючи намір оформити свої спадкові права, звернулися до приватного нотаріуса Кондакової Н.В. із заявами про прийняття спадщини.

04 лютого 2023 року приватним нотаріусом Кондаковою Н.В. була заведена спадкова справа №70224641.

При отриманні приватним нотаріусом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясувалося, що в реєстрі відсутня інформація про реєстрацію права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 , на житловий будинок, розташований у м. Маріуполь, Донецької області.

У зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок (свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 04.01.2007р., виданого Маріупольською міською радою), керуючись положеннями п.53 та п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.15р. №1127, 10.08.2024 до Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради Вельком А.А. була подана заява про проведення державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно.

10 серпня 2024 року державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради була проведена реєстрація права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №390669912 від 13.08.24р., в якому, зокрема, зазначено, що свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 04.01.2007р., видане Маріупольською міською радою втрачено.

22 серпня 2024 роту вони звернулися до приватного нотаріуса Кондакової Н.В. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. В заявах було зазначено про втрату документів, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, однак отримали постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №176/02-31 від 22.08.24 та № 177/02/31 від 22.08.2024 з посиланням на пп.4.16. п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, причина відмови ненадання спадкоємцем документа на підтвердження права власності ОСОБА_2 на спадкове майно (житловий будинок).

Позивачі вважають постанови приватного нотаріуса Кондакової Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконними, оскільки нотаріус зобов`язана була вчинити нотаріальну дію (видати свідоцтво про право на спадщину) на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу нотаріуса до нього.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2024 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2024 року об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії ( справа № 712/10574/24) разом із справою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (справа № 712/10573/24), присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 712/10573/24.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії прийняті відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 та з дотримання вимог законодавства України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За даними матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , 1949 року народження, який на дату смерті проживав у місті Маріуполь Донецької області.

Позивачі в позові зазначають, що на момент смерті ОСОБА_2 на праві власності нерухомим майном - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

04 лютого 2023 року приватним нотаріусом Кондаковою Н.В. була заведена спадкова справа №70224641, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 04.02.2023р. №71369262.

Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 23.08.2023, виданої приватним нотаріусом Кондаковою Н.В. за спадкової справою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцями у відповідності до ст. 1296 ЦК України, які прийняли спадщину та мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. із заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідну часту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав їх батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 серппня 2024 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н.В., керуючись ст.. 67 ЗУ Про нотаріат, п.1 глави 13 розділу 1, п.п. 4.12., 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10, винесено постанови № 176/02-31, № 177/02-31 про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідну частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування підстав відмови, нотаріус зазначила, що спадкоємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_1 22.08.2024 подано заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину. При цьому, документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на спадкове майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності не збереглося, мають фотокопію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 04.01.2007 Маріупольською міською радою.

Статтею 1 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1статті 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цьогоЗаконуі принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії визначено у частині 1статті 49 Закону України «Про нотаріат».

Так, відповідно до ч. 1ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників;9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Так, у частині 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину за законом врегульовано ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3,4 глави 13 Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови;прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса;прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи;про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання);причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство;порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно п.п. 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п.п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбаченихпунктом 3глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом визначено, що документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на спадкове майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності у спадкоємців не збереглося, нотаріусу було надано фотокопію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 04.01.2007 Маріупольською міською радою, таким чином, зважаючи на неможливість підтвердити право власності ОСОБА_2 на спадкове майно, нотаріусом винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Так, при дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 звернулися позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Оригінали документів, що посвідчують право власності на майно померлого в матеріалах спадкової справи, відсутні.

За встановлених обставин, вимога позивачів про визнання незаконними та скасування постанов Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. від 22.08.2024 про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 на відповідну частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно зістаттею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі№ 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження №61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 473/1878/19 (провадження № 61-20469сво19).

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом слід також відмовити.

Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218,1268, Законом України «Про нотаріат», суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивачі:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кондакова Неля Володимирівна, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Шевченка, 218.