Провадження № 2-о/344/95/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Івано-Франківська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є донькою ОСОБА_3 , а заявник ОСОБА_2 її онукою. У 1983 році ними було приватизовано житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 . У свідоцтві про право власності на житло виданим агенством по приватизації державного житлового фонду від 25.08.1993 р., записано у реєстрову книгу за №4504 зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить її матері ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних долях, проте в документі було допущено помилку, а саме її та доньки прізвище зазначено як " ОСОБА_4 ", а в паспорті громадянина України вони записані як " ОСОБА_1 ." Також приватним нотаріусом 07.04.2016 р. за реєстровим №648, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Заявниками зазначається, що неможливість закріпити за собою право власності на житло в реєстрі речових прав на нерухоме майно полягає в тому, що через розбіжності у записах прізвища в їх паспортах громадянина України і свідоцтві про право власності на житло не вбачається факту її приналежності до житла. Наявність даних письмових розбіжностей в документах є підставою звернення заявників до суду, тому що в інший спосіб встановити даний факт є неможливим. Враховуючи наведене просять суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, що свідоцтво про право власності на житло, виданого від 25.08.1993 р. та записано у реєстрову книгу за №4504, належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просить про розгляд заяви без його участі, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

25.08.1993 року Агенством по приватизації державного житлового фонду, на підставі рішення MBK № 329 від 11.08.1993 року, видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 кв.м., відповідно до якого зазначенна квартира дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї, а саме: ОСОБА_4 (дочці) та ОСОБА_4 (внучці) в рівних долях.

Із зазначеного свідоцтва про право власності на житло вбачається, що на ньому міститься відмітка приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяка Т.Ю. про реєстрацію та видачу ним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку цієї квартири після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1

11.09.1993 року заведена будинкова книга для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_2 , домовласником якої зазначено ОСОБА_3 .

У відповідності до будинкової книги за зазначеною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

07.04.2016 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Т.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №648 (спадкова справа №4/2012) відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла " ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/3 (однієї третьої) частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією витягу із спадкового реєстру від 07.04.2016 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.04.2016 року за ОСОБА_1 07.04.2016 року зареєстровано право спільної часткової власності в розмірі частки 1/3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа директора департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради від 25.10.2018 року №Д/328 ОСОБА_1 зверталась із заявою про внесення змін у свідоцтво про право власності.

Листом повідомлено, що Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не є правонаступником управління житлово-комунального господарства виконкому міської ради, тому не має жодних правових підстав вносити будь-які виправлення у документ який ними не видавався.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про право власності на житло, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду від 25.08.1993 року, на підставі рішення MBK №329 від 11.08.1993 року, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 кв.м, яке видано ОСОБА_3 та членам її сім`ї, а саме: ОСОБА_4 (дочці) та ОСОБА_4 (внучці) в рівних долях, допущена помилка у прізвищі заявників.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявники не мають іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, п.5 ч.2 ст. 293, 294, ч.2 ст. 315,319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Івано-Франківська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на житло виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду від 25 серпня 1993 року, на підставі рішення MBK № 329 від 11.08.1993 року, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 кв.м. та згідно свідоцтва належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в рівних долях.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя О.А. Татарінова

Повний текст рішення складено 05 лютого 2025 року