ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Суми

Справа №591/1743/24

Номер провадження 22-ц/816/225/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Петрищева Олександра Олександровича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2024 року у складі судді Ніколаєнко О.О., ухвалене у м.Суми, повний текст якого складено 01 травня 2024 року,

в с т а н о в и в :

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Саламандра» про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 11 жовтня 2023 року з вини ОСОБА_2 сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено її транспортний засіб, чим їй була заподіяна матеріальна та моральна шкода. Зазначає, що на її замовлення було складено експертну оцінку матеріального збитку, відповідно до якого розмір завданого їй матеріального збитку складає 237028 грн. Страховою компанією було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 122849,83 грн. Враховуючи, що сума страхового відшкодування становить 160000 грн, франшиза - 2600 грн, зазначала, що в межах договору страхування зі страхової компанії повинна бути стягнута сума 34550,17 грн (160000 грн 2600 грн -122849,83 грн). Сума збитку, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на підставі ст. 1194 ЦК України становить 79628,17 грн (237028 грн 122849,83 грн 34550,17 грн). Вказує, що протиправними діями відповідачки ОСОБА_2 їй заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок ДТП вона та її донька отримали тілесні ушкодження, вимушені були звертатися до лікаря. Викликані ДТП наслідки змінили звичний спосіб її життя. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» на її користь 34550,17 грн. страхового відшкодування матеріального збитку; стягнути з ОСОБА_2 79628,17 грн матеріального збитку та 20000 грн моральної шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12600 грн (у тому числі 2600 грн розмір франшизи та 10 000 грн моральна шкода), судові витрати у розмірі 1628,81 грн (у тому числі 128,81 грн судовий збір, 1500 грн витрати на професійну правничу допомогу).

Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_1 24569,97 грн страхового відшкодування, судові витрати у розмірі 1751,19 грн (у тому числі 251,19 грн судовий збір, 1500 грн витрати на професійну правничу допомогу).

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник ОСОБА_1 - адвокат Петрищев О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку представника позивача свідчить про більший розмір заподіяної шкоди.

Вважає, що в рішенні суду відсутнє належне обґрунтування часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вказує, що позивач відремонтувала свій автомобіль проте, не надала суду доказів, які підтвердили б фактичні витрати на ремонт автомобіля, що, на її думку, свідчить не про бажання отримати відшкодування прямих матеріальних збитків, а про бажання особистого збагачення під виглядом відшкодування зазначеної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Петрищева О.О., відповідача ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.10.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом Volkswagen Golf Plus та ОСОБА_2 . Постановою від 02.11.2023 Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/16237/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн (а.с. 14,15).

Позивачка є власником транспортного засобу Volkswagen Golf Plus днз НОМЕР_1 .

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра». Відповідно до копії полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн, розмір франшизи 2600 грн (а.с. 131).

12.10.2023 року ОСОБА_1 складено повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку.

17.10.2023 року транспортний засіб, належний позивачці, був оглянутий у присутності ОСОБА_3 . Складено протокол огляду та визначено перелік пошкоджень. Протокол підписано позивачкою без зауважень (а.с. 19-20).

22.10.2023 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії було складено звіт №71/10-23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Golf Plus днз НОМЕР_1 . Відповідно до звіту ринкова вартість транспортного засобу становить 283343,42 грн, вартість відновлювального ремонту 643638,95 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 242764,39 грн (а.с. 137-156).

22.10.2023 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії було складено звіт №7101/10-23 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Golf Plus днз НОМЕР_1 . Відповідно до звіту ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 135923,62 грн (а.с. 158-161).

16.11.2023 року позивачка подала ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про страхове відшкодування в сумі 122849,83 грн. (а.с. 21) 08.01.2024 року страховою компанією позивачці було виплачено кошти в сумі 120199,83 грн (а.с. 22, 163).

30.11.2023 року позивачка уклала з ФОП ОСОБА_5 договір про проведення експертної оцінки матеріального збитку, заподіяного збитку (а.с. 23).

23.11.2023 року відповідачці ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку було надіслано повідомлення про огляд транспортного засобу 30.11.2023 року та пропозицію взяти участь у огляді (а.с. 85 зв.).

30.11.2023 року судовим експертом Варухою В.О. у присутності позивачки було оглянуто транспортний засіб та складено протокол огляду, яким зафіксовано ряд пошкоджень (а.с. 86-87).

Відповідно до висновку №75/2023 від 28.12.2023 року за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Варухою В.О., ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf Plus станом цін на час настання події, що відбулася 11.10.2023 р., без урахування ПДВ, становить 314154,00 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування ПЖВ 632897,94 грн. Розмір матеріального збитку відповідає його ринковій вартості. Розмір матеріального збитку у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове соціальне страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначена як різниця між ринковою вартістю на момент пошкодження та його вартістю в пошкодженому стані, без врахування ПДВ, складає 237028,00 грн (а.с. 27-99).

12.10.2023 року та 13.10.2023 року позивачка та її донька звертались до лікарів, їм було встановлено діагноз забій грудної клітини, призначено лікування (а.с. 104-111).

Правильно встановивши вказані обставини на підставі належним чином досліджених і оцінених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 30 цього Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (далі-Методика).

Судом встановлено, що на виконання зазначених вимог Закону на замовлення страхової компанії суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 було складено звіти, відповідно до яких ринкова вартість транспортного засобу до ДТП становить 283343,42 грн., ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 135923,62 грн.

Статтею 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначено, що професійна оціночна діяльність діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Оцінювач фізична особа-підприємець ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» здійснює оціночну діяльність на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України (а.с. 162).

Звіти від 22.10.2023 р. про оцінку вартості збитку та про оцінку вартості пошкодженого майна позивачем не оскаржувалися та не рецензувалися у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частково задовольняючи позовні вимоги та визначаючи розмір заподіяної позивачці майнової шкоди, суд першої інстанції керувався даними, які містяться у звітах від 22.10.2023 р., виконаних ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії та виходив з того, що така шкода дорівнює різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

При цьому, суд першої інстанції навів мотиви чому саме цими доказами він керується при ухваленні рішення та дав оцінку висновку автотоварознавчого дослідження експерта ОСОБА_5 , зробленим за замовленням позивача.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивача з ухваленим у справі судовим рішенням.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частинами 3 та 4 вищевказаної норми закону також визначено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди та стягнення її з ОСОБА_2 у розмірі 10000 грн, оскільки вказаний розмір відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст.7, ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Петрищева Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина