Справа № 510/1974/22
Провадження № 2/510/343/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.25 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 , та складається з 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом. 27.09.2022 р. звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , з пропущенням строку встановленого ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з чим, у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовлено. Спадщину прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

На підставі клопотання позивача ухвалою суду від 21.10.2024 р. витребувано у приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. та з Ренійської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Арабаджи І.А. направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з відсутністю доказів прийняття позивачем спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, справу просив розглянути за його відсутності.

В ході дослідження доказів судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2021 р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 , право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 25.12.2000 р., зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.06.2011 р., витяг № 30458907. Крім того ОСОБА_2 успадкував після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 22.03.2004 р.) 1/8 частини вищевказаної квартири, однак не оформив своїх спадкових прав.

Під час життя ОСОБА_2 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 (син), родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 23.01.1986 р.. Інші спадкоємці першої черги ОСОБА_3 (син) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 (дружина) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 16.12.2010 р.).

27.09.2022 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , з пропущенням строку встановленого ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з чим, у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовлено. Однак позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини мешкав із спадкодавцем, що підтверджується актом опитування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19.05.2023 р. за їх згодою у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у вигляді 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.01.2012 р.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено.

Тобто матеріали справи містять докази того, що позивач є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення викладені у відзиві, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін