РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4060/23

Пров. №2/766/5852/25

03.02.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

за участю секретаря судових засідань Дембіцької Е.О.

представника позивача Рудницького Ю.І., представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 19.04.2019 ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Кредобанк» Кредитний договір № 23861/2019, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у розмірі 255370,39 грн., а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, передбачених графіком погашення кредиту.

Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами.

Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19.06.2023 заборгованість за Кредитним договором становить 203044,83 грн, в т.ч.: тіло кредиту 169403,66 грн; відсотки 33641,17 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника по Кредитному договору №23861/2019, 19.09.2019 ОСОБА_3 уклав з АТ «Кредобанк» договір Поруки № 23861/2019/2, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі ( повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користуванням кредитом, пень, штрафів, неустойки) за кредитним договором.

Відповідно до Договору поруки у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором Кредитор письмово повідомляє Поручителя про це із зазначенням суми заборгованості Боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити Кредитору Заборгованість.

Договором поруки передбачено, що Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель своїм підписом на цьому договорі підтверджує що як Поручитель він несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань Боржника, а також за будь якого іншого боржника, в разі переведення боргу, заміни особи боржника або смерті Боржника.

04 травня 2023 року на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_2 направлено досудову вимогу з пропозицією усунути порушення зобов`язань. 28 червня 2023 року на адресу реєстрації місця проживання поручителя ОСОБА_3 направлено таку ж досудову вимогу. Вищевказані вимоги залишені без задоволення, порушення не усунуті.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Проте Позичальник належним чином не повертає отримані кредитні кошти.

Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачів солідарно вищевказану суму заборгованості у розмірі 203044,83 грн, а також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3045,67 грн.

Ухвалою судді від 31.05.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що підстави для стягнення заборгованості на сьогодні не зникли та продовжують існувати в повному обсязі. Крім того, представник позивача не заперечив того факту, що відповідачами частково сплачено заборгованість, а тому вважає, що не обов`язково змінювати чи зменшувати позовні вимоги, а рішенням суду має бути враховано сплачені суми кредитної заборгованості. Представник позивача вважає, що всі спірні моменти можуть бути вирішені на стадії виконання рішення суду, коли можна буде розстрочити виконання судового рішення.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що заборгованість за договором кредиту виникла у зв`язку з тим, що з 24.02.2022 по 11.11.2022 м. Херсон перебував в окупації військовими формуваннями рф, відділення АТ «Кредобанк» у м. Херсоні не працювали, вирішити питання погашення заборгованості не було можливості. Після звільнення м. Херсона, відповідачі активно почали погашати заборгованість за кредитним договором. Також зазначив, що строк дії кредитного договору до 18.04.2026, тобто він є діючим та не припиненим, станом на сьогодні відповідачі повністю погасили заборгованість та здійснюють платежі згідно з графіком, який є невід`ємною частиною договору. Таким чином, вважає, що на сьогодні заборгованості за кредитним договором не існує, а отже і відсутній предмет спору, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.04.2019 ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Кредобанк» Кредитний договір № 23861/2019, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмір та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим договором (п.1.1).

Відповідно до п.2.1 Договору Банк видав Позичальнику кредит в сумі 255370,39 грн.,

Пунктом 7.1. Договору визначено, що кредитний договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

Відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток 1 до Договору), який є невід`ємною частиною кредитного договору № 23861/2019 від 19.04.2019, платежі мали здійснюватися, починаючи з 19.05.2019 по 18.04.2026.

19.04.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено договір Поруки № 23861/2019/2, відповідно до якого Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень штрафів, неустойок) за кредитним договором № 23861/2019 від 19.04.2019 (п. 1.1).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Разом з цим, до позову долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 23861/2019 від 19.04.2019, відповідно до якого, станом на 19.06.2023 сума заборгованості (поточна) складає 128812,98 грн, відсотки на поточну суму заборгованості 84730,58 грн, сума заборгованості (прострочена) 40590,68 грн, відсотки на прострочену заборгованість 3993,86, при цьому, позичальником сплачено заборгованості у розмірі 85966,73 грн, відсотків 55083,27 грн.

Із вказаного розрахунку вбачається, що позивачем надано подвійні вихідні дані на власне заборгованість (поточна та прострочена) та відсотки (на поточну та прострочену заборгованість). Таким чином, банком фактично двічі нараховано два види нарахувань заборгованість та відсотки.

Разом з цим, представником відповідача суду надано виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 , сформовані банком за період з 01.11.2022 по 29.07.2024, та з 01.10.2024 по 13.01.2025, відповідно до яких ОСОБА_2 здійснювалися постійні та часті зарахування коштів за кредитом.

Отже, розмір заборгованості за кредитним договором зменшився, відповідачами сплачено суму заборгованості відповідно до графіку погашення кредитної заборгованості, який сторонами узгоджено та підписано. Строк дії договору не закінчився (згідно графіку погашення заборгованості до 18.04.2026). Представник позивача вказану обставину у судовому засіданні визнав.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачем у справі не надано жодних заяв про уточнення позовних вимог щодо зменшення розміру заборгованості, не надано відповідного розрахунку із зазначенням того, з чого така заборгованість складається.

Таким чином, остаточно встановити суму основного та «простроченого» боргу за кредитом, отриманим відповідачем ОСОБА_2 , не можливо, а також з огляду на відсутність розрахунку заборгованості станом на день розгляду справи та неможливість встановити достовірність заявленої у позові до стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 203044,83 грн, позовні вимоги не підлягають задоволенню

Відповідно до частини другої ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3045,67 грн. не розподіляється, а покладається на нього.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525-526, 549, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.77-81, 141, 263, 265, 280-283, 287 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити акціонерному товариству «Кредобанк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

СуддяО. Л. Черниш