Справа № 715/3289/24
Провадження № 2-зз/715/3/25
У Х В А Л А
07 лютого 2025 року с. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Цуркана В.В.
секретар судового засідання Майщук С.В.
за участю представника заявника ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -
ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 звернулася до суду із даним клопотанням, посилаючись на те, що в провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення боргу. 05 грудня 2024 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області розглянуто заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у даній справі та винесено ухвалу, згідно якої заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЛІТИНСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД", що належить ОСОБА_7 .
Разом з тим, при накладенні арешту були порушені права нового власника вказаного товариства, а саме ОСОБА_4 , оскільки з 08.10.2024 року ОСОБА_7 передала свою частку у статутному капіталі вказаного підприємства згідно договору дарування ОСОБА_4 .
Представник ОСОБА_4 ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд його задовільнити.
Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_3 підтримала заяву про скасування заходів забезпечення позову.
Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про забезпечення позову.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Слід заначити, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, заяву ОСОБА_5 , про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчужувати частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЛІТИНСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД" засновника у розмірі 100%, що відповідає 300 000 грн., що належить ОСОБА_7 24 січня 1972 року народження.
Необхідно відмітити, що клопотання про забезпечення доказів надійшло до суду через електронний суд 07 жовтня 2025 року.
Заявник у своїй заяві посилається на те, що вже 08.10.2024 року ОСОБА_8 передала свою частку у статутному капіталі ТзОВ "ЛІТИНСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД" згідно договору дарування ОСОБА_4 , а тому вжити заходи забезпечення позову порушують права останньої та приводять до негативних наслідків для неї.
Суд звертає увагу, що передача своєї частки відповідачем відбулась після відкриття провадження у справі та на наступний день після надходження до суду заяви про забезпечення позову, що може свідчити про недобросовісність відповідача.
При цьому, заявником не надано суду належних та допустимих доказів відчуження спірної частки в статутному капіталі ОСОБА_4 .
Згідно правової позиції Великої Палати ВС, яка викладена у постанові від 8 червня 2021 року у справі № 906/1336/19 (провадження № 12-2гс21), вчинення правочину з відчуження частки не має наслідком автоматичний перехід корпоративних прав від первісного власника до набувача. Договором може бути передбачено, що право власності на частку переходить до набувача з моменту підписання договору, однак для переходу володіння часткою є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього. Передання частки від учасника набувачеві може бути, зокрема, кінцевим етапом виконання договору (наприклад, після сплати покупної ціни), що можливо значно пізніше від укладення зобов`язального договору. Отже, акт приймання-передачі частки є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки.
З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки.
Момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться і можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Водночас моментом переходу корпоративних прав із частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією зі сторін.
Суду надана тільки копія договору дарування частки в статутному капіталі, зі змісту якої вбачається, що вона не була нотаріально посвідчена та копія акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, проте суду не подані докази на підтвердження юридичного факту - державної реєстрації зміни складу учасників товариства та відповідно набуття ОСОБА_4 права володіння часткою.
Крім цього, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
При цьому застосовані заходи забезпечення позову лише тимчасово обмежують право особи на розпорядження належними їй правами, однак не впливають на реалізацію права на участь у господарській діяльності юридичної особи.
Також суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України судможе скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. При цьому ОСОБА_4 не є стороною даного провадження.
При цьому особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку, у тому числі ухвалу суду про забезпечення позову (ч.1 ст. 352 ЦПК України).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158, 260 ЦПК України,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяву ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ: