Справа № 473/4467/24
УХВАЛА

іменем України

"05" лютого 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвоката Бінько Марини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ

в серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим в його інтересах адвокатом Бінько Мариною Анатоліївною, до відповідачки ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 01 березня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2024 року розірвано. В період шлюбу подружжя за спільні кошти придбало майно, а саме: автомобіль марки Nissan Sentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на якій зареєстровано за відповідачкою. Крім цього, в період шлюбу відповідачка відкрила рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», уклавши договір банківського вкладу, на якому зберігаються кошти позивача (заробітна плата), які він отримував як військовослужбовець ЗСУ.

Позивач, вказуючи на те, що спірний транспортний засіб, а також кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, відкритому на ім`я відповідачки, є спільною сумісною власністю сторін, а згода про добровільний поділ майна між сторонами не досягнута, просив про поділ цього майна в судовому порядку, визнавши за ним право власності на частку коштів, які перебувають на депозитному рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідачки, а також стягнути з неї компенсацію вартості частки автомобіля марки Nissan Sentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 176851,50 грн.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя компенсацію вартості частки автомобіля марки Nissan Sentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 176851,50 грн та судовий збір у розмірі 1211грн 20 коп.

17 січня 2025 року на адресу суду від представниці позивача адвоката Бінько М.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн (в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Отже, подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом ( ч.3 ст. 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у ст. 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (п.6 ч.1 ст. 183 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ч.4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час ухвалення рішення суд не вирішував питання про розподіл між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до закінчення судових дебатів представниця позивача повідомила суд про те, що стороною позивача протягом п`яти днів будуть подані відповідні докази. В подальшому представниця позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення разом з копією договору про надання правничої (правової допомоги) від 01 серпня 2024 року, квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 01 серпня 2024 року.

Проте представницею позивача не було надано доказів щодо направлення відповідачці (її представнику) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавляє відповідачку можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на недотримання представницею позивача вимог ст. 183 ЦПК України, підлягають застосування процесуальні наслідки, передбачені ч.4 ст.183 ЦПК України, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду в постановах від 12 квітня 2023 року в справі № 626/133/21, від 21 вересня 2022 року в справі № 725/1301/21 та сталій судовій практиці Верховного Суду під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.137,141,183, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвоката Бінько Марини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан