Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/41/25
Єдиний унікальний №733/2145/24
Рішення

Іменем України

07 лютого 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого- судді Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася із позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті її баби по лінії батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,90 га, та 3,71 га , які розташовані на території Монастирищанської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, цільове призначення земельних ділянок: для ведення особистого селянського господарства, на які вона має право як спадкоємець за законом, однак пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Відповідно до ухвали Ічнянського районного суду від 08.10.2024 року відкрито провадження по справі та витребувано від Ічнянської ДНК інформаційну довідку про наявність заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просить про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Ічнянської міської ради у судове засідання не з`явися, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку позивач як спадкоємець за законом своєчасно не прийняла . Із позовної заяви вбачається, що спадкоємців першої черги за законом чи за заповітом у покійної немає. Згідно інформаційної довідки державного нотаріуса Ічнянської ДНК №618/01-16 від 11.06.2024

року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 сплинув 09.08.2011 року. Із інформаційної довідки за Спадкового реєстру, наданої Ічнянською ДНК на запит суду вбачається , що приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Глаговською О.В. 27.02.2019 року після смерті ОСОБА_2 09.02.2011 року заведено заведено спадкову справу за №32/2019.

На запит суду про надання копії спадкової справи нотаріус зазначила, що м. Сєвєродонецьк , Луганської області, де знаходилось її робоче місце до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, наразі окуповане. Згідно наказу №186/7 Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків) від 10ю.03.2023 року нею було припинено нотаріальну діяльність по Сєвєродонецькому районному нотаріальному

округу Луганської області. З 29 травня 2023 року вона здійснює свою приватну нотаріальну діяльність в м.Одесі. Про стан та місцезнаходження нотаріального архіву та документів нотаріального архіву, у тому числі і за 2019 рік їй нічого не відомо. У зв`язку з чим вона немає можливості надати копію спадкової справи №32/2019 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у неї немає інформації про спадкоємців, які прийняли спадщину по цій спадковій справі (а.с.33).

Як встановлено судом приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу 27.02.2019 року відкрита спадкова справа №32/2019 за заявою іншого спадкоємця .

Судом встановлено та ніким не спростовано , що позивач разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини не проживали разом за однією адресою.

Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і позивач повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в період з 10.02.2011 до 09.08.2011 року.

Тобто, для вирішення цього питання позивач звернулася до суду вже після спливу шестимісячного строку. До цього часу позивачем право на прийняття спадщини реалізовано не було та жодних дій, що підтверджують бажання прийняти спадщину, позивачем не вчинено.

У позовній заяві позивач зазначає, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, чим ввела суд в оману.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети.

У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, навіть з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно.

Статтею 263ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Суд не приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки законом чітко визначені підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з цим, позивачем не доведено відповідними доказами та судом не встановлено поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку, задоволення позову суперечитиме вимогам закону, зокрема ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

З огляду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у нього об`єктивних, непереборних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а наведені позивачем причини пропуску строку визнано судом неповажними, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16.

На підставі ст.1270,1272 ЦК України, керуючись ст.ст.263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 лютого 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко