ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/359/24

Головуючий у першій інстанції Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/357/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2024 року (місце ухвалення м. Чернігів, дата складення повного тексту судового рішення 19.11.2024) у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Блохіна Н.В. звернулась до Чернігівського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду.

В обґрунтування посилається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.08.1992 по 25.03.1996 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син, який на даний час є повнолітнім і в подальшому, 08.08.2000 між сторонами повторно був укладений шлюб, під час якого у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що 15.10.2018 сторони разом з дітьми виїхали до США з метою постійного проживання, а в 2019 року звернулися із заявою про політичний притулок у США, проте у зв`язку з насильницькими діями ОСОБА_2 по відношенню до дружини та дітей, прояви сексуальної поведінки по відношенню до доньок, ОСОБА_1 звернулась до Окружного суду округу Медісон, Алабама із заявою про розлучення та захист порушених своїх та її дітей прав.

За доводами заяви, 28.10.2020 Окружним судом округу Медісон, Алабама ОСОБА_1 було надано первинну ухвалу про захист від насильства, 04.12.2020 було доповнено ухвалу по ходу справи.

Також вказує, що 19.05.2021 Окружним судом округу Медісон, Алабама постановлено остаточне рішення, яким розірвано шлюбні відносини між сторонами через насильство зі сторони чоловіка та вчинено остаточний захисний припис про попередження насильства. Суд вирішив всі шлюбні угоди між подружжям розірвати через безповоротний розпад шлюбу та жорстоке поводження з боку ОСОБА_2 . Суд надав ОСОБА_1 виключну юридичну та фізичну опіку над неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 не має жодного права на спілкування чи відвідування. Рішенням також було встановлено захист від насильства протягом життя позивачки та її неповнолітніх дітей. Крім того, як вказує заявниця, того ж дня суд видав ордер на вилучення дітей та прийняв остаточне рішення щодо аліментних зобов`язань, згідно якого відповідач повинен сплачувати позивачці на двох дітей щомісячно по 995 доларів США.

Як стверджує заявниця, жодного разу аліменти, починаючи з 19.05.2021 ОСОБА_2 не сплатив, але перебуваючи в Україні звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей, в задоволенні якого, останньому було відмовлено. В подальшому, вироком 21.11.2023 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчинені злочину-Міжнародне батьківське викрадення та через визнання вини та позиції ОСОБА_1 отримав умовний строк без позбавлення волі та зобов`язано cплатити на користь позивачки 10481,36 доларів США, проте зазначена сума не погашена. Також зазначає, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002225 від 14.05.2022 відносно ОСОБА_2 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 156 КК України, на даний час триває досудове розслідування. Наразі діти перебувають із матір`ю, перебувають на повному її утриманні, проходять курси психореабілітації, стан їх покращився, але лікування є дороговартісним. У зв`язку з навденим виникла потреба у зверненні до суду з клопотання про визнання іноземного рішення суду таким, що підлягає виконанню на території України.

У заяві представник ОСОБА_1 адвокат Блохіна Н.В. просила:

надати дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду - рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама, у справі № DR-2020-900957.00 за заявою Слободської О.М. до ОСОБА_2 , та видати виконавчий лист на стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29.04.2024 справа № 4823/359/24 за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Блохіної Н.В. про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду передано на розгляд Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2024 заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, задоволена.

Надано дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду остаточне рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама, у справі № DR-2020-900957.00; DR-2020-003407.00 від 19.05.2021, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 39388 грн 59 коп. на двох дітей щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування ухвали суд першої інстанції, посилаючись на положення Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 463, 465, 466 ЦПК України та враховуючи остаточне рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Кравченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2024 і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

За доводами апеляційної скарги, судове рішення є необґрунтованим та таким, що винесено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги, заявник посилається на те, що всупереч положенням ст. 76, 81, 83 ЦПК України заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що остаточне рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 набрало законної сили та не було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Також вказує, що в порушення ч. 3 ст. 466, ч. 2 ст. 472 ЦПК України заявником не було додано до клопотання засвідену в установленому порядку копію рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання, а також офіційного документу про те, що рішення набрало законної сили.

Стверджує, що доданий до клопотання переклад рішення іноземного суду не завірений особою, яка його здійснила, вірність перекладу також жодним чином не посвідчена.

Також за доводами скарги, засвідчення офіційних документів та їх копій, виданих на території України для їх надання та прийняття на території іншої держави, а також засвідчення офіційних документів та їх копії, виданих на території іншої держави для їх надання та прийняття на території України здійснюється в спрощеному порядку відповідно до вимог Гаазької конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961, шляхом проставлення на цих документах апостилю.

Тому вважає, що оскільки між Україною та США не укладено окремих міжнародних договорів з цього питання, а тому засвідчення рішення іноземного суду здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом МЗС України від 04.06.2002 № 113, тобто шляхом здійснення консульської легалізації у спосіб проставлення відповідного штампу.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.

У поданому відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Блохіна Н.В. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а також просить вирішити питання судових витрат у вигляді оплати правничої допомоги у розмірі 12000 грн. В обґрунтування посилається, що на виконання ухвали суду першої інстанції від 12.09.2024 було надано два примірники рішень постановлених та виданих Окружним судом округу Медісон, Алабама з нотаріально завіреним перекладом на українську мову з накладенням апостилю, яким суд надав належну оцінку. Також заявник не погоджується з доводами скарги про відсутність доказів набрання рішенням суду законної сили та зазначає, що у матеріалах справи міститься документ № 60, згідно якого 14.03.2024 Окружним судом округу Медісон, штат Алабама, було видано розпорядження (ордер) про обов`язок батька щодо сплати аліментів, який набрав чинності з 01.06.2021, це підтверджує, що рішення суду не було оскаржено. Вказує, що заявниця рішення суду не оскаржувала, а якщо боржник оскаржив рішення суду, то він маав можливість у суді першої інстанції надати відповідні докази, натомість у суді першої інстанції боржник не подавав заперечення щодо набрання чинності рішенням суду і жодних мотивів, обставин та доказів, які б спростовували чинність рішення іноземного суду надано не було.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.08.1992 по 25.03.1996 перебували у зареєстрованому шлюбі.

08.09.2000 сторони повторно зареєстрували шлюб, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис №1106 (а.с.83 т. 1).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.111, 111 зворот).

Судом також встановлено, що 15.10.2018 сторони разом із дітьми виїхали до США з метою постійного проживання в цій країні, а в 2019 році звернулись із заявою про політичний притулок у США (а.с.71, 72, 73 т. 1).

За матеріалами справи, у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 по відношенню до дружини та дітей, ОСОБА_1 звернулась до Окружного суду округу Медісон, Алабама з заявою про розірвання шлюбу та захист від насильства.

19.05.2021 Окружним судом округу Медісон, Алабама постановлено остаточне рішення суду у справі про розірвання шлюбу/остаточний захисний припис про попередження насильства, яким суд постановив, вирішив і наказав, зокрема: розірвати подружні стосунки, що існували між сторонами до цього моменту, а також розірвати шлюб на безстроковий термін на підставі безповоротного розладу шлюбу, що є наслідком насильства зі сторони чоловіка (п.1); відповідач зобов`язався виплачувати позивачці грошову допомогу на дітей, що складає 955,00 доларів США щомісяця. Вказана сума грошової допомоги на дитину розраховується відповідно до правила 32, Правил з відправлення правосуддя штату ОСОБА_6 . Відповідні копії за цим правилом було належним чином складено та додано до матеріалів справи за цим позовом (Документ 39) (а.с.135-137 т. 1).

ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд справи, надавав письмові пояснення з цього приводу, що підтверджується документами 10, 18, 20 (а.с. 9 зворот, 11, 15-17, 78-80, 153-159 т. 1).

Вбачається, що 14.03.2024 Окружним судом округу Медісон, Алабама видано розпорядження (ордер) про обов`язок батька щодо сплати аліментів, який починає діяти з 01 червня 2021 року (а.с. 59 т. 1, 91-93 т. 2).

Крім того, вироком від 21.11.2023 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчинені злочину - Міжнародне батьківське викрадення та через визнання вини, отримав умовний термін без позбавлення волі та зобов`язано cплатити на користь ОСОБА_1 10481,36 доларів США (а.с.53-55 т. 1).

З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-68950/18/24-вих від 08.10.2024 щодо перетину кордону України громадянином України в період 08.11.2017 по 08.10.2024 убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово перетинав кордон України, останній раз 20.12.2023 року, Пункт пропуску: Краківець, Напрямок: виїзд; характеристика ТЗ: НОМЕР_1 (а.с. 144 т. 2).

Також, відносно ОСОБА_2 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002225 від 14.05.2022 внесені відомості про вчинення ним кримінального правопорушення за ч.2 ст.156 КК України, на даний час триває досудове розслідування (а.с.84 т. 1).

Матеріалами справи підтверджується, що діти на даний час перебувають з матір`ю, проходять курси психореабілітації, перебувають на повному її утриманні.

Звертаючись до суду із заявою про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду, заявниця посилалась на те, що рішенням Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 розірвано шлюбні відносини між сторонами та встановлені аліментні зобов`язання, згідно яких відповідач повинен сплачувати позивачці на двох дітей щомісячно по 995 доларів США, проте жодного разу аліменти, починаючи з 19.05.2021, ОСОБА_2 не сплатив,

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, суд першої інстанції, посилаючись на положення Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 463, 465, 466 ЦПК України та враховуючи остаточне рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, доказів, наданих суду першої інстанції та відповідають вимогам чинного процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, враховуючи наступне.

За змістом ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно положень ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Таким чином, нормою частини першої статті 462 ЦПК України визначено дві правові підстави (умови), за яких рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні: перша - це наявність міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; друга - за принципом взаємності.

Враховуючи навність остаточного рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у сумі 955 доларів США на двох дітей щомісячно, яке не виконується і беручи до уваги, що заявниця має політичний притулок у США, яка просила надати дозвіл на примусове виконання на території України цього рішення лише в частині стягнення аліментів, цей міжнародний сімейний спір підпадає під сферу дії Гаазької конвенції про батьківську відповідальність, право, що застосовується, визнання і виконання судових рішень та співробітництво у сфері батьківської відповідальності 1996 року.

Оскільки зазначена Гаазька конвенція 1996 року ратифікована Україною, проте не є чинною для Сполучених Штатів Америки, тому її положення не можуть бути застосовані у цій справі.

Крім того, Україна та держава Сполучені Штати Америки не мають будь-якого іншого міжнародного багатостороннього договору, який би регулював питання визнання і виконання судових рішень у цій категорії справ, і не мають також двостороннього договору про правову допомогу у цивільних і сімейних справах.

Апеляційний суд враховує, що хоч між Україною та державною Сполученими Штатами Америки і не укладено міжнародного договору про взаємне надання правової допомоги, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, щодо визнання та примусового виконання рішень судів Сполучених Штатів Америки на території України, проте, виходячи зі змісту частини першої статті 462 ЦПК України, відсутність міжнародного договору не може бути підставою для відмови у визнанні та виконанні іноземного судового рішення, оскільки у такому випадку застосовується принцип взаємності.

Для правильного застосування принципу взаємності як умови для визнання і виконання іноземного судового рішення є важливими положеннями частини другої статті 462 ЦПК України: «У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше».

Положення статті 462 ЦПК України дозволяють зробити такі висновки:

1) відсутність міжнародного договору не може бути перешкодою для визнання і надання дозволу на виконання на території України іноземного судового рішення, останнє може бути здійснено на основі принципу взаємності; 2) наявність взаємності презюмується (правило сприятливого ставлення щодо визнання і виконання іноземних судових рішень); 3) доказування зворотного (відсутність забезпечення взаємності в іноземній державі) покладається на заінтересовану особу (боржника).

Матеріали справи не містять доказів наявності того, що держава Сполучені Штати Америки не забезпечує взаємність у визнанні та виконанні на своїй території рішень, ухвалених українськими судами.

Відповідно до частини першої статті 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником).

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені статтею 466 ЦПК України. Частиною третьою цієї статті передбачено перелік документів, які мають бути додані до клопотання.

Судом першої інстанції було досліджено та надано належну оцінку рішенню Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021, яке набрало законної сили, що підтверджується документом № 60, згідно з яким 14.03.2024 Окружним судом округу Медісон, Алабама було видано розпорядження (ордер) про обов`язок батька щодо сплати аліментів, який набрав чинності 01.06.2021 (а.с. 91- 93, 98-100 т. 2).

Отже, зазначені положення Конвенції та вимог закону спростовують доводи скарги про те, що за відсутності укладеного міжнародного договору про взаємне надання правової допомоги, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, щодо визнання та примусового виконання рішень судів Сполучених Штатів Америки на території України у суду першої інстанції не було правових підстав для визнання на надання дозволу на примусове виконання указаного судового рішення, оскільки така підстава передбачена наведеною нормою статті 462 ЦПК України за принципом взаємності.

Відповідно до вимог частини першої статті 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У відповідності до частини першої статті 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Статтею 465 ЦПК України встановлено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно статей 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Частиною шостою статті 467 ЦПК України передбачено, що розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Статтею 468 ЦПК України встановлені підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яких у цій справі не встановлено.

Як вбачається, відповідно до довідки від 05.03.2024 № 1805 Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради станом на 04.03.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 84 зворот т. 1).

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, встановивши, що ОСОБА_1 разом з двома дітьми проживали в Сполучених Штатах Америки, а ОСОБА_2 рішення Окружного суду округу Медісон, Алабама від 19.05.2021 в частині сплати аліментів добровільно не виконує, дійшов правильного висновку про те, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів сплати аліментів в добровільному порядку, як і посилання на наявність таких доказів.

Доводи скарги про відсутність в матеріалах справи належним чином засвідченої копії рішення іноземного суду, а доданий до клопотання переклад вказаного рішення не завірений особою, яка його здійснила, спростовуються матеріалами справи, оскільки на виконання ухвали суду першої інстанції заявницею були надані примірники судових рішень, виданих Окружним судом округу Медісон, Алабама, з нотаріально завіреним в установленому законом порядку перекладом на українську мову з накладеним апостилем, яким судом першої інстанції надана належна оцінка (а.с. 60-143 т. 2).

З урахуванням викладеного, апеляційий суд приходить висновку, що оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були встановлені підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання, передбачені статтею 468 ЦПК України та не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді ОСОБА_2 та його представником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що рішення іноземного суду були ним оскаржені в апеляційному або касаційному порядках, а також не надано доказів на спростування належного в матеріалах справи перекладу судових рішень іноземного суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Щодо клопотання, заявленого представником ОСОБА_1 адвокатом Блохіною Н.В. у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 12000 грн, слід зазначити наступне.

Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з приписами ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Блохіна Н.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 14.03.2024 (а.с. 74-75 т. 1), ордеру на надання правничої допомоги серії СВ № 1112140 від 02.01.2025 (а.с. 194 т. 2).

Розділом 4 договору визначені основні повноваження адвоката, зокрема, представляти та захищати інтереси довірителя в усіх судових установах з передбаченими для сторони в процесі правами, а розділом 5 Договору визначені умови виплати гонорару та компенсації додаткових витрат.

У матеріалах справи наявний акт від 08.01.2025 про прийняття-передачу наданої (правової) допомоги відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 14.03.2024 та розрахунок оплати витрат на правову допомогу, згідно яких сторони погодили вартість наданої правової допомоги, яка становить 12000 грн із розрахунку 1000 грн за 1 годину і складається з: вивчення та аналіз апеляційної скарги 2 год. (вартість 2000 грн); надання консультації стосовно поданої апеляційної скарги та подальших дій 1 год. (1000 грн); підготовка відзиву на апеляційну скаргу та заяви на ознайомлення з матеріалами справи 6 год. (6000 грн); участь в судових засіданнях в Чернігівському апеляційному суді (а.с. 208, 208 зворот т. 2).

Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції № б/н від 08.01.2025 ОСОБА_1 було сплачено 12000 грн згідно договору про надання правової допомоги від 14.03.2024 та додаткової угоди від 08.01.2025 (а.с. 209 т. 2).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд у постанові від 27 липня 2022 року у справі № 686/28627/18 зазначив, що витрати на професійну правову допомогу можуть відшкодовуватись незалежно від того, оплачені вони стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, чи будуть оплачені лише в майбутньому.

Враховуючи викладене та відсутність заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу ОСОБА_2 та його адвоката Кравченка В.В., який подав апеляційну скаргу, апеляційний суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співмірності, та доходить висновку про часткове задоволення клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Блохіної Н.В. шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн, оскільки заявлений розмір витрат на правову допомогу у сумі 12000 грн є неспівмірними з розумною необхідністю витрат для цієї справи, враховуючи її складність.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2024 року залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 6000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2025.

Головуючий Судді: