У Х В А Л А

судового засідання

05.02.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

розглянувши заяву Львівської міської ради про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя Василя Ярославовича від розгляду цивільної справи № 465/5796/23 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, скасування держаної реєстрації прав з одночасним їх припиненням та визнання недійсним правочинів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. перебуває цивільна справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, скасування держаної реєстрації прав з одночасним їх припиненням та визнання недійсним правочинів.

28.01.2025 року від позивача - Львівської міської ради надійшла заява про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду вказаної цивільної справи. Заява мотивована тим, що у позивача відсутня довіра до складу суду, оскільки, на переконання представника позивача, головуючий суддя зловживає делегованими повноваженнями, некоректно висловлюється в судовому засіданні, упереджено ставиться до сторони позивача в рамках розгляду цивільної справи. Водночас сторона позивача не погоджується із процесуальними діями судді, вчиненими в рамках розгляду справи.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова (головуючий суддя - Кузь В.Я.) від 30.01.2025 року заяву про відвід судді від розгляду цивільної справи № 465/5796/23 визнано необгрунтованою та передано до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, для її розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року вказану заяву про відвід судді передано для розгляду судді Франківського районного суду м. Львова Величку О.В.

Згідно з ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За змістом ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У даному випадку суд здійснює розгляд поданої заяви про відвід судді без повідомлення учасників справи, оскільки потреби в призначенні судового засідання з повідомленням учасників справи для вирішення порушеного питання про відвід не вбачається та ініціатор даного питання на цьому у своїй заяві про відвід не наполягав.

Вивчивши заяву про відвід судді, а також матеріали справи, враховуючи доводи заяви про відвід, суд вважає що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим.

Так, згідно з ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами, визначеними у ч.ч.3-4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст. 36 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви представника Львівської міської ради - Ю. Барди про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Конвенцією, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) і Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У даній справі заявлений відвід судді Франківського районного суду м. Львова обґрунтований незгодою сторони позивача із процесуальними діями та рішеннями судді Кузя В.Я. при розгляді справи позовного провадження.

Водночас при вирішенні питання про відвід судді не встановлено суб`єктивних та об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду учасник справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Разом із тим, суд зазначає, що висловлювання судді в судовому засіданні, їх трактування учасниками процесу за відсутності доказів зацікавленості судді у результатах вирішення справи і його упередженості не можуть оцінюватися іншим суддею як підстава для відводу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Франківського районного суду м. Львова Кузю В.Я., а тому, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Львівської міської ради про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя Василя Ярославовича від розгляду цивільної справи № 465/5796/23 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, скасування держаної реєстрації прав з одночасним їх припиненням та визнання недійсним правочинів

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Величко О.В.