УХВАЛА

06 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 754/17719/23

провадження № 61-1033ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ»на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (успадковане майно),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило:

у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є

ОСОБА_1 , за кредитним Договором № 0 від 28 березня 2008 року, у сумі 2 894 703,46 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 81296 від 08 березня 2008 року, а саме квартири загальною площею 55,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, згідно Закону України «Про виконавче провадження»;

з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передати предмет іпотеки в управління ТОВ «Деал Фінанс Груп», на період до моменту його продажу, в порядку ст. 41 Закону України «Про іпотеку», для чого вилучити у ОСОБА_1 і передати ТОВ «Деал Фінанс Груп» квартиру загальною площею 55,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили;

зобов`язати ОСОБА_1 передати ТОВ «Деал Фінанс Груп» ключі, пульти, коди доступу до системи охоронної та пожежної сигналізації, всі правовстановлюючі документи, технічну документацію, інші документи на/від будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили;

надати право ТОВ «Деал Фінанс Груп» отримувати в усіх установах, підприємствах, організаціях (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енерго- забезпечувальної установи, в органах зв`язку, водоканалу та інших підприємствах установах та організаціях), а також Державній реєстраційній службі, органах нотаріату, будь-які документи (оригіналів, їх копій, дублікатів, витягів, довідок), необхідних для управління майном, укладання будь-яких договорів, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів на постачання комунальних послуг, забезпечення нерухомого майна електроенергією, водо та газопостачання, телефонним зв`язком, договорів пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням та охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

надати право ТОВ «Деал Фінанс Груп» на укладання у відповідності до вимог чинного законодавства усіх необхідних договорі, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів на постачання комунальних послуг, забезпечення нерухомого майна електроенергією, водо та газопостачання, телефонним зв`язком, договорів пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням та охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з правом діяти без довіреності, підписання документів на умовах, які будуть визначені на розсуд товариства, реалізацію інших прав, необхідних для умов управління майном;

надати право ТОВ «Деал Фінанс Груп» на отримання доходів від управління предметом іпотеки, якими є доходи, що будуть отримані ТОВ «Деал Фінанс Груп» за договорами, за якими він є стороною - управителем, а у випадку укладання договорі оренди - доходу у вигляді орендної плати, що отримані від передачі в оренду предметі іпотеки третім особам;

надати право ТОВ «Деал Фінанс Груп» на спрямування отриманих як управителем доходів, за вирахуванням зроблених витрат ТОВ «Деал Фінанс Груп» у зв`язку з управлінням майном, у тому числі, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням, охороною, забезпеченням та утриманням у належному стані предметі іпотеки, податків, інших обов`язкових платежів, на погашення заборгованості за Кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

20 січня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, повний текст якого складено 20 грудня 2024 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Предметом касаційного оскарження є вимоги майнового (звернення стягнення на предмет іпотеки) та шість вимог немайнового характеру.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року в справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23).

Отже, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 32 208 грн (2 684,00 грн х 6) х 200 %).

Зі змісту оскаржуваних рішень встановлено, що згідно із п. 1.2. Договору іпотеки, визначено, що вартість предмета іпотеки, згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертінвест» від 17 березня 2008 року та за згодою сторін становить 676 773,42 грн.

Оскільки ціна позову в частині майнових вимог становить

676 773,42 грн, то в частині вимог майнового характеру судовий збір підлягає сплаті в розмірі 20 303, 20 грн (676 773,42 грн х 1,5 %) х 200 %).

Ураховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 52 511, 20 грн (32 208 грн + 20 303, 20 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц,

від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16).

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявник має право надіслати на адресу суду касаційну скаргу у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКФІНСТАНДАРТ» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська