Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/2840/24
Провадження № 2/945/607/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю.,

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в м. Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без заяви самостійних вимог на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Київський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець Булахевич Степан Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петренко К.Д., звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без заяви самостійних вимог на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Київський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець Булахевич Степан Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» вчинено виконавчий напис № 34806 про стягнення з ОСОБА_1 боргу.

24.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62552763 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.09.2024 по справі № 945/2584/23 у задоволені заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовлено.

Позивач вказує, що із заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні їй стало відомо про те, що 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» вчинено виконавчий напис № 34806, а також про існування самого виконавчого провадження.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, так як нотаріусом порушено положення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Вказав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог безспірності зобов`язання. Відтак звернулася до суду з позовом та просить визнати виконавчий напис № 34806 від 23 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з неї заборгованості - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Копію наведеної ухвали було направлено сторонам.

25 грудня 2024 року від представника відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Разом з тим, законодавством не визначний виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Тому відповідач вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови КМ України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

02.01.2025 на через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петренко К.Д. надійшла відповідь на відзив, де вказано, що при вчиненні 23.03.2021 року виконавчого напису № 34806 приватний нотаріус Головкіна Я.В. допустила низку грубих порушень, які мають своїм наслідком незаконність виконавчого напису та визнання його в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, а саме: - виконавчий напис вчинено поза межами встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» строку; - в порушення ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не відносяться до визначеного законодавством переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; - в порушення ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат» приватний нотаріус не переконалась належним чином ані в безспірності суми, що підлягає стягненню, ані у безспірності характеру правовідносин сторін. Жодну підставу, не спростовано відповідачем у відзиві, не долучено жодного доказу в обґрунтування позиції відповідачем 1. Відзив містить лише загальні фрази, що право стягувача повинно існувати на момент звернення до нотаріуса, повинна бути безспірною заборгованість та виконавчий напис вчиняється за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років. З тексту виконавчого напису наочно вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не було позикодавцем за кредитним договором 500971825 від 17 лютого 2015 року, а є лише третім за ланцюгом покупцем права вимоги боргу за вказаною кредитною угодою; при цьому, виконавчий напис № 34806 не містить відомостей про нотаріальне посвідчення договорів про відступлення права вимоги, що виключало підстави вважати ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» належним(безспірним) стягувачем. Отже, за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору 500971825 від 17.02.2015 року, а також нотаріально посвідчених Договорів Відступлення Права Вимоги від 21 червня 2016 року, від 26 грудня 2018 року та від 16 січня 2019 року, за якими відбувалася послідовна заміна кредиторів за кредитним договором 500971825 від 17лютого 2015 року, - нотаріус не мала законних підстав для вчинення виконавчого напису, внаслідок чого останній є незаконним та має бути визнаний таким що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача.

В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

В судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» вчинено виконавчий напис № 34806 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на загальну суму 171108,21 грн.

24.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62552763 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Крім того, суд вважає за необхідним констатувати, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

З тексту оспорюваного виконавчого напису убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів та було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Суду не надано доказів того, що кредитний договір № 500971825 від 17.02.2015 року був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вказаний висновок також висловлений у постанові КЦС ВС від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17.

Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач та приватний нотаріус Головкіна Я.В. не надали матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса. Розрахунок заборгованості, який надавався стягувачем приватному нотаріусу, суду також наданий не був.

Суду не надано доказів, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально

Таким чином, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 23 березня 2021 року за № 34806 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., а відмова у задоволенні позову призведе до порушення прав позивача на оспорювання суми боргу у судовому порядку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача.

Суд, зважаючи на задоволення позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без заяви самостійних вимог на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Київський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець Булахевич Степан Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 34806 від 23.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з боржника ОСОБА_1 заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б.

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», юридична адреса: 02121 м. Київ, вул. Харківське шосе 201/203, літера 2А, офіс 602, ; Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», юридична адреса: 03056, Київська обл., м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 117/18, ; Київський обласний державний нотаріальний архів, юридична адреса: 08205, Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Северинівська, буд. 34, ; Приватний виконавець Булахевіч Степан Вікторович адреса 54006, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Спаська, буд.13, 6; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено і підписано 10.02.2025.

Суддя І. В. Павленко