Справа №443/2178/24
Провадження №2/443/142/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

07 лютого 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник позивача, ТОВ «Бізнес позика» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 471204-КС-002 про надання кредиту від 28.10.2023, що становить 80 141,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 58 024,75 грн; суми прострочених платежів за комісією 2 116,25 грн та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 28.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 471204-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 28.10.2023 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 471204-КС-002 про надання кредиту. 28.10.2023 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 471204-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28.10.2023 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 471204-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2% процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 471204- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 471204-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 471204-КС-002 ОСОБА_1 , відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 471204-КС-002 на загальну суму 4 330,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 14.11.2024 утворилась заборгованість за Договором № 471204-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 80 141,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 58 024,75 грн та суми прострочених платежів за комісією 2 116,25 грн.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 27.12.2024 справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 20.01.2025. Витребувано у AT КБ "Приватбанк" інформацію чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та інформацію у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 28.10.2023 по 13.04.2024 включно./ а.с.65-67/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.01.2025 справу розглядом відкладено на 06.02.2025 /а.с.84-85/.

Розгляд справи по суті відбувся 06.02.2025 без участі сторін.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМУ у Львівській області місце реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Судом скеровувались виклики у судові засідання на зазначену адресу, однак конверти поверталися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.02.2025, є дата складення повного тексту судового рішення 07.02.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Пропозиції (оферта) укласти Договір № 471204-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.10.2023 ТзОВ «Бізнес Позика» пропонує ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, на визначених у Пропозиції умовах /а.с.23-27/.

Відповідно до прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 471204-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.10.2023 ОСОБА_2 прийняла та акцептувала вказану пропозицію на визнаних у ній умовах /а.с.28-32/.

Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com) від 16.11.2024, відповідачкою внесено такі відомості: найменування позичальника: ОСОБА_1 , адреса реєстрації та проживання; дата народження; місце народження; документ, що посвідчує особу; інформація стосовно бажаного кредиту: 20 000 грн, дата отримання кредиту: 28.10.2023, електронна адреса позичальника;, номер телефону позичальника; номер банківського рахунку/ банківської картки для перерахування коштів: НОМЕР_2 /а.с.34/.

Судом встановлено, що 28.10.2023 між ТзОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №471204-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» /а.с.18-22/

Згідно даного Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика».

Підпунктами даного договору встановлені наступні умови: Тип Кредиту: кредит. Строк Кредиту: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Комісія за надання Кредиту: 3 000,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 20 000,00 грн. Строк дії Договору: до 13.04.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 51 960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9 127,54 процентів. Дата видачі кредиту: 28.10.2023. Дата повернення кредиту: 13.04.2024.

Цілі (мета) отримання Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом

Також у даному договорі про надання кредиту сторони погодили графік платежів.

Даний кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2582 /а.с.22/.

Згідно паспорта споживчого кредиту тип кредиту: кредит, сума/ліміт кредиту: 20 000,00 грн; строк кредитування: обраний клієнтом 169 днів (24 тижні), спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів; комісія за надання кредиту: 3 000,00 грн; загальні витрати за кредитом обрані клієнтом умови: 31 960,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 51 960,00 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 9 127,54. Також паспорт кредиту містить графік платежів /а.с.15-17/.

На підтвердження укладення договору №471204-КС-002 від 28.10.2023 позивачем надано візуальну форму послідовності укладення даного договору, з якої вбачається, що 28.10.2023 о 21:06:03 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет клієнт ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором UA-1414 паспорт споживчого кредиту. Клієнту на номер телефону відправлено смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-1414 для підписання паспорту споживчого кредиту. Товариством направлено клієнту в ІТС індивідуальну оферту, яка містила істотні умови Договору та смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-2582. Кредитний договір був підписаний клієнтом 28.10.2023 о 21:09:02 /а.с.33/.

Також у матеріалах справи містяться правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» у яких зокрема міститься інформація щодо загальних положень, інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню, порядок укладання договору, права та обов? язки сторін договору, порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту, реструктуризація (продовження) договору та програма лояльності, відповідальність сторін, порядок внесення змін до договору, порядок вирішення спорів, порядок доступу до договорів та іншої інформації, захист персональних даних, взаємодія із заявниками/позичальниками та іншими особами при врегулюванні заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), заключні положення /а.с.36-45/.

Відповідно до інформаційної довідки №1123/11 від 22.11.2024, ТОВ «Бізнес позика» було перераховано на платіжну картку № НОМЕР_4 кошти в розмірі 20 000,00 грн, опис: Перерах. Коштів ОСОБА_1 ЙРЗ зг. до кредитного дог. №471204-КС-002 від 28.10.2023 Без ПДВ /а.с.35/.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 471204-КС-002 від 28.10.2023 залишок заборгованості станом на 14.11.2024 становить 80 141,00 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом 20 000,00 грн; заборгованість по відсотках 58 024,75 грн, заборгованість по комісії 2 116,25 грн /а.с.12-13/.

Згідно довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №471204-КС-002 від 28.10.2023 загальна заборгованість станом на 16.11.2024 становить: - 80 141 грн, яка складається з : заборгованість за кредитом 20 000,00 грн; заборгованість по відсотках 58 024,75 грн, заборгованість по комісії 2 116,25 грн /а.с.14/.

На виконання ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 27.12.2024 про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» надано запитувану інформацію стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , а саме: виписку по банківському рахунку, згідно якої 28.10.2023 відбулося зарахування переказу на карту у розмірі 20 000 грн /а.с.90-95/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтями 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, а відтак, згідно з розрахунком позивача має заборгованість за кредитним договором № 471204-КС-002 від 28.10.2023 станом на 14.11.2024 становить 80 141,00 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом 20 000,00 грн; заборгованість по відсотках 58 024,75 грн, заборгованість по комісії 2 116,25 грн.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачкою наведені розрахунки не заперечено, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» вказану вище заборгованість за Кредитним договором.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, полягають у сплаті позивачем ТзОВ «Бізнес позика» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою майнового характеру у розмірі 2 422,40 грн і підтверджуються платіжною інструкцією №8345 від 27.11.2024 /а.с.1/.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять.

Керуючись ст.ст. 4, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280, 283, 284, 288, 289, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ), заборгованість за договором № 471204-КС-002 про надання кредиту від 28.10.2023 в розмірі 80 141 (вісімдесят тисяч сто сорок одну) гривню 00 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, а всього: 82 563 (вісімдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко