Справа №504/2225/24
Провадження №2-і/504/141/25
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

13.01.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши заяву Наталі Іванченко в інтересах ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» про визнання таким що не підлягає виконанню судового наказу виданого 23.05.2024 року Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» заборгованості в сумі 14857,34 грн. та судових витрат в сумі 302,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (ст. 182 ЦПК України).

Відповідно до абзацу 2 частини 2, частини 4 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суддею встановлено, що заявник не додав до заяви доказів на підтвердження надіслання іншим учасникам справи цієї самої заяви та доданих до неї матеріалів.

Таким чином, заява подана без дотримання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, і підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Одночасно слід звернути увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією самою заявою, але із дотриманням порядку, передбаченому ст. 183 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 182, п.2 ч.2, ч. 4 ст.183, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Наталі Іванченко в інтересах ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» про визнання таким що не підлягає виконанню судового наказу виданого 23.05.2024 року Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» заборгованості в сумі 14857,34 грн. та судових витрат в сумі 302,80 грн., - повернути без розгляду.

Роз`яснити, що заявник має право звернутись до суду повторно із заявою але із дотриманням порядку, передбаченому ст. 183 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів через суд першої інстанції.

Суддя В. К. Барвенко