ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/24/25 Справа № 705/4897/22
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід судді

10 лютого 2025 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі судді цивільної палати Фетісової Т.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л.І. від участі в розгляді її заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Черкаський апеляційний суд, про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

27.01.2025 до Черкаського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Черкаський апеляційний суд, про стягнення моральної шкоди.

Автоматизованою системою документообігу Черкаського апеляційного суду для розгляду вказаної заяви визначено колегію суддів: Василенко Л. І. (суддя-доповідач), Карпенко О. В., Новіков О. М.

05.02.2025 року до Черкаського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І., яка мотивована тим, що суддя Василенко Л. І. у відповідності з п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України не може брати участь у розгляді справи.

ОСОБА_1 у заяві зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 26 ЦПК України передбачено, що підсудність справи в якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленої без повідомлення сторін.

Вважає, що суддя Василенко Л. І. умисно та свідомо порушує процесуальний закон за вказівкою голови суду Ю. Сіренка, що свідчить про її особисту зацікавленість у розгляді справи, вказує на наявність конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 виражає категоричну недовіру судді Василенко Л. І., так як не виконується процесуальна справедливість, що означає, що будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.02.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л.І. визнано необґрунтованою.

Передано вирішення питання про відвід судді Василенко Л. І., судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 вказану заяву розподілено до розгляду судді Фетісовій Т.Л.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення.

Так, відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за на явності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність застосування до даної справи ч. 1 ст. 26 ЦПК України, тобто визначення підсудності даної справи судом вищої інстанції, не свідчать про обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді чи в його заінтересованості у результаті розгляду даної справи.

Твердження заявниці про те, що Василенко Л. І. діє за вказівкою голови суду Ю. Сіренка, наявний конфлікт інтересів, є надуманими, такими, що не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Зазначені у вказаній заяві підстави для відводу судді не вказують на заінтересованість судді Василенко Л. І. у результаті розгляду справи та не є «іншими обставинами», які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Підстав, визначених статтями 36-37 ЦПК України, для відводу не встановлено.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зміст та доводи заяви про відвід судді не свідчать про наявність законних підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, не відповідають меті цивільного судочинства, оскільки в їх основу покладені припущення, суб`єктивна думка щодо упередженості та заінтересованості судді. Втім жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді дана заява не містить.

Відповідно до положень частин 2-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За наведених підстав в задоволенні заявленого відводу має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л.І. від участі в розгляді її заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Черкаський апеляційний суд, про стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Л. Фетісова