Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року , суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, -

в с т а н о в и в :

Тернопільський національний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 159 292, 15 грн. в рахунок відшкодування вартості навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» №684 від 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 зараховано студентом першого курсу медичного факультету Університету на спеціальність «лікувальна справа». Позивач - ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України», Відповідач - ОСОБА_1 та повноважний представник (батько) Відповідача - ОСОБА_2 уклали угоду №11 від 01 вересня 2014 року про підготовку фахівців із вищою освітою. Так, згідно з умовами укладеної Угоди, Відповідач зобов`язується прибути після закінчення Університету на навчання в інтернатуру відповідно до направлення та пройти повний курс навчання згідно програми; по завершенню навчання в інтернатурі прибути на місце працевлаштування згідно призначення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за направленням на навчання в інтернатуру або за призначенням на місце працевлаштування - відшкодувати Університету вартість навчання та суму отриманої стипендії. Свої зобов`язання позивач виконав добросовісно, зокрема, якісну теоретичну та практичну підготовку спеціаліста з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами відповідачу надав. Відповідно до наказу ректора ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України №159 (ДМ) від 26 червня 2020 року Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря та видано диплом. Наказом КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» №197-к/тр від 31 липня 2020 року Відповідач був прийнятий на посаду лікаря-хірурга відділення №1 Центру хірургії терміном на 3 роки з 03 серпня 2020 року. Наказом КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомогив» №721-к/тр від 05 липня 2024 року Відповідача - лікаря-хірурга відділення № 1 Центру хірургії та онкохірургії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» звільнено з 18 липня 2024 року за власним бажанням. Зазначене вище свідчить про те, що Відповідач відмовився відпрацювати не менше трьох років як молодий фахівець в державній установі охорони здоров`я, тобто не виконав свої зобов`язання. передбачені Угодою про підготовку фахівців з вищою освітою, що укладено з Позивачем. Як наслідок, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01 січня 2025 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань

Судом встановлено, що на підставі рішення приймальної комісії від 11 серпня 2014 року №684 наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» №684 від 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 зараховано студентом першого курсу медичного факультету Університету на спеціальність «лікувальна справа».

На виконання вимог Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 (чинного на момент виникнення правовідносин), та Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №367 від 25.12.1997 (чинного на момент виникнення правовідносин), Позивач -ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України», Відповідач - ОСОБА_1 та повноважний представник (батько) Відповідача - ОСОБА_2 уклали угоду №11 від 01 вересня 2014 року про підготовку фахівців із вищою освітою.

Так, згідно з умовами укладеної Угоди, Відповідач зобов`язується прибути після закінчення Університету на навчання в інтернатуру відповідно до направлення та пройти повний курс навчання згідно програми; по завершенню навчання в інтернатурі прибути на місце працевлаштування згідно призначення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за направленням на навчання в інтернатуру або за призначенням на місце працевлаштування - відшкодувати Університету вартість навчання та суму отриманої стипендії.

Разом з тим, Угодою передбачено обов`язок Університету: забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування; здійснити контроль за своєчасним прибуттям студента до місця проходження інтернатури після закінчення навчання в Університеті.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України №1353 від 12 червня 2019 року «Про зміну найменування та затвердження статуту Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України», Державному вищому навчальному закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» змінено найменування на Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України.

14 травня 2020 року директор департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації звернувся до ректора ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України листом №01-12-11/1221/01/04, в якому зазначив, що департамент не заперечує щодо працевлаштування ОСОБА_1 на посаду лікаря-хірурга у Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

21 травня 2020 року Відповідач звернувся до голови Комісії з працевлаштування випускників із заявою з проханням видати оформлене у МОЗ України направлення на роботу у Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» на посаду лікаря-хірурга.

На виконання умов укладеної Угоди, згідно з Протоколом засідання комісії зі сприяння працевлаштування спеціалістів, які закінчують Тернопільський національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського у червні 2020 року від 29 травня 2020 року, а також на підставі заяви Відповідача від 21 травня 2020 року, наданої на ім`я голови Комісії з працевлаштування випускників - в.о. ректора Університету, постановлено направити Відповідача як молодого спеціаліста на роботу у Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» на посаду лікаря-хірурга.

Із пропозицією щодо працевлаштування Відповідач був ознайомлений та згідний, оскільки направлення на роботу №61 було вручено Відповідачу особисто, про що свідчить його підпис в Журналі обліку направлень на роботу випускників 2020 року.

Відповідно до наказу ректора ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України №159 (ДМ) від 26 червня 2020 року Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря та видано диплом.

Виходячи з наведеного, Університетом повністю виконано умови укладеної з Відповідачем Угоди, а саме: забезпечено якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформлено студентові направлення на працевлаштування.

Відповідно до пункту 3 наказу директора департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації №385-к 10 від 14 липня 2020 року «Про зарахування в інтернатуру ОСОБА_1 », наказувалось з 01 серпня 2023 року перевести Відповідача на посаду лікаря-хірурга КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

Згідно з листом в.о. генерального директора КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» №260201-вих-130455 від 12 вересня 2024 року, КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» 26 листопада 2021 року реорганізована у КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги».

Наказом КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» №197-к/тр від 31 липня 2020 року Відповідач був прийнятий на посаду лікаря-хірурга відділення №1 Центру хірургії терміном на 3 роки з 03 серпня 2020 року. Наказом КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» №721-к/тр від 05 липня 2024 року Відповідача - лікаря-хірурга відділення № 1 Центру хірургії та онкохірургії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» звільнено з 18 липня 2024 року за власним бажанням.

Зазначене вище свідчить про те, що Відповідач відмовився відпрацювати не менше трьох років як молодий фахівець в державній установі охорони здоров`я, тобто не виконав свої зобов`язання. передбачені Угодою про підготовку фахівців з вищою освітою, що укладено з Позивачем. Як наслідок, невиконання Відповідачем умов Угоди тягне за собою обов`язок відшкодувати у встановленому порядку відповідно Університету (до державного бюджету) вартість навчання та суму отриманої стипендії

Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Університету за державним замовленням випуску 2020 року вартість навчання становить 131 157, 56 грн.

Окрім цього, згідно з довідками про доходи №07-18/4232, №07-18/4235 та №07-18/4238 від 09 грудня 2024 року, виданих ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України на ім`я ОСОБА_1 ., за період навчання в Університеті з вересня 2014 року по червень 2020 року йому було нараховано та виплачено стипендію в розмірі 28 134, 59 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору, 09 грудня 2024 року Університет надсилав Відповідачу вимогу про виконання зобов`язання, а саме про повернення затрачених бюджетних коштів на навчання та суму отриманої стипендії в загальному розмірі 159 292, 15 грн. на казначейський рахунок ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України. Проте станом на день подання позовної заяви жодної письмової відповіді від Відповідача на надіслану вимоги на адресу Університету не надходило.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 625ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 44 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 №1060- ХІІ (в редакції від 19.02.2016) (чинною на момент виникнення правовідносин), вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами.

Згідно пунктом 11 частини 1 статті 13 Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року №1556-VII (в редакції від 20.06.2016, чинною на момент виникнення правовідносин), центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки: сприяє працевлаштуванню випускників вищих навчальних закладів.

Частиною 3 статті 52 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-ХІІ (в редакції від 19.02.2016, чинною на момент виникнення правовідносин) передбачено, що інші обов`язки осіб, що навчаються, можуть встановлюватися законодавством, положеннями про навчальні заклади та їх статутами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 (чинною на момент виникнення правовідносин, втрата чинності від 07.06.2017) затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якої передбачено, що Порядок, затверджений пунктом 1 цієї постанови, поширюється на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю.

Відповідно до пункту 4 вищезазначеного Порядку, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця вищою освітою.

Відповідно до пункту 20 Порядку, молодий фахівець повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу.

Окрім цього, згідно з пунктом 14 цього Порядку, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Судом встановлено , що Позивач -ДВНЗ «ТДМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України», Відповідач - ОСОБА_1 та повноважний представник (батько) Відповідача - ОСОБА_2 уклали угоду №11 від 01 вересня 2014 року про підготовку фахівців із вищою освітою.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання згідно укладеної Угоди щодо забезпечення відповідної якісної теоретичної і практичної підготовки фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця, доказом чого є отримання відповідачем диплому.

Так, згідно з умовами укладеної Угоди, Відповідач (студент) зобов`язується прибути після закінчення Університету на навчання в інтернатуру відповідно до направлення та пройти повний курс навчання згідно програми; по завершенню навчання в інтернатурі прибути на місце працевлаштування згідно призначення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за направленням на навчання в інтернатуру або за призначенням на місце працевлаштування - відшкодувати Університету вартість навчання та суму отриманої стипендії.

Наказом КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги міста Львова» №197-к/тр від 31 липня 2020 року Відповідач був прийнятий на посаду лікаря-хірурга відділення №1 Центру хірургії терміном на 3 роки з 03 серпня 2020 року. Наказом КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» №721-к/тр від 05 липня 2024 року Відповідача - лікаря-хірурга відділення № 1 Центру хірургії та онкохірургії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» звільнено з 18 липня 2024 року за власним бажанням.

Згідно п. п. 1, 2 Указу ПрезидентаУкраїни від 23січня 1996 року за №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» установити, що вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету АР Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установити, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Відповідач, підписуючи угоду № 11 від 01.09.2014, погодився на працевлаштування його навчальним закладом, отримав направлення на роботу та, навчаючись за кошти державного бюджету, погодився відшкодувати вартість свого навчання у разі відмови відпрацювати не менше трьох років.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не дотримався вимог законодавства та угоди № 11 від 01.09.2014 в частині зобов`язання відпрацювати після закінчення навчального закладу, в якому навчався за держзамовленням, протягом трьох років (відповідно до направлення на роботу).

Крім того, згідно з довідками про доходи №07-18/4232, №07-18/4235 та №07-18/4238 від 09 грудня 2024 року, виданих ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України на ім`я ОСОБА_1 ., за період навчання в Університеті з вересня 2014 року по червень 2020 року йому було нараховано та виплачено стипендію в розмірі 28 134, 59 грн.

Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 26 січня 2021 року у справі 607 /3693/17 (провадження № 14-151 цс20) зазначено, що отриману випускником вищого навчального закладу під час навчання академічну стипендію слід вважати такою, що входить до складу витрат, які випускник такого закладу має компенсувати замовникові його навчання у разі неприбуття цього випускника за направленням або його відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (зокрема, відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом) (п.122).

Зобов`язання випускника вищого навчального закладу щодо повернення здійснених на навчання витрат, які випускник такого закладу має компенсувати замовникові його навчання у разі його неприбуття за направленням або відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (зокрема відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом) є мірою цивільно-правової відповідальності цього випускника і водночас, способом захисту майнових прав та інтересів замовника навчання (п.123).

До спірних правовідносин між випускником вищого навчального закладу та замовником його навчання щодо повернення здійснених витрат на це навчання підлягає застосуванню відповідна норма статті 52 Закону України «Про освіту», чинна на момент виникнення між відповідними випускником та вищим навчальним закладом правовідносин щодо навчання випускника, якщо відповідна міра цивільно-правової відповідальності передбачена укладеним договором про надання освітніх послуг (п.124).

Оскільки Університет є бюджетною установою, органом управління якого є Міністерство охорони здоров`я України, а ректор ДВНЗ «Т ДМУ імені І.Я. Горбачевського» є стороною укладеної з Відповідачем Угоди на підготовку фахівця з вищою освітою, тому ТНМУ імені І.Я. Горбачевського МОЗ України наділений правом звернутися до суду з цим позовом з метою відшкодування Університету (до державного бюджету), затрачених Університетом коштів на навчання Відповідача в розмірі 131 157, 56 гривень та суми отриманої стипендії в розмірі 28 134, 59 гривень (всього разом - 159 292, 15 гривень).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений платіжною інструкцією № 2911 від 16.12.2024 судовий збір в сумі 3028 гривень.

Керуючись ст.ст.15,16,525,526,530,610, 611,625, 629 ЦК України, Законом України «Про вищу освіту», ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Тернопільського національного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України (р/р UA1004491 в ДКСУ м. Київ, ) відшкодування вартості навчання в розмірі 159 292, 15 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто дві гривні п`ятнадцять копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Тернопільського національного медичного університету ім. І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України () судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Р.Волоско