Справа №498/184/24
Провадження по справі №2/498/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чернецької Н.С.

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.С.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду сел. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області, представник позивача Міняйло Олександр Миколайович до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2024 року до суду надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області, представник позивача Міняйло Олександр Миколайович до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.05.2019 року поліцейські Єлісєєв Є.І. та ОСОБА_3 , заступили в добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції для виконання своїх службових обов`язків по обслуговуванню території Великомихайлівського району Одеської області. В той же день до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що мешканець с. Гіржове, Великомихайлівського району ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння наніс тілесні ушкодження жительці вказаного села. 04.05.2019 року працівники поліції на службовому автомобілі з включеним проблисковим маячком, попрямували до будинку, в якому періодично мешкав ОСОБА_2 . Під`їжджаючи до будинку відповідача, працівники поліції помітили, як відповідач рухається в напрямку свого будинку, після чого йому працівниками поліції було запропоновано зупинитися та пояснити обставини події щодо спричинення тілесних ушкоджень жительці села ОСОБА_4 . Проте ОСОБА_2 в грубій формі висловився про не бажання спілкування з працівниками поліції та побіг в будинок. Відповідач, озброївшись власним мисливським карбіном «ИЖ-94» калібру «12/30-06» №099419026, умисно, з метою вбивства працівників правоохоронного органу, розуміючи свої протиправні дії та маючи можливість передбачити наслідки своїх дій, перебуваючи в будинку, здійснив постріли з власного мисливського карабіну по працівникам поліції. В останніх відповідач не влучив, пошкодивши при цьому службовий автомобіль «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.02.2023 року №498/793/19 відповідача було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 348 КК України та призначено йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Вказаним вироком також було встановлено факт пошкодження службового автомобіля позивача, саме ОСОБА_2 , внаслідок його злочинних дій. Висновки вироку мають преюдиційний характер. Зазначений вирок набрав законної сили 26.10.2023 року. Як вбачається з висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер НОМЕР_1 , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85 284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105 622,99 грн. У кримінальному провадженні цивільний позов подано не було. Загальна сума збитків, що завдана службовому автомобілю, який належить ГУНП в Одеській області становить 105 622,99 грн. та складається з: матеріального збитку в сумі 85 284,50 грн., вартості відновлювального ремонту 105 622,99 грн. 85 284,50 грн. =20 338,49 грн. Просять суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Національної поліції в Одеській області матеріальну шкоду у розмірі 85 284,50 грн. та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 20 338,49 грн. та судові витрати.

Представник позивача позов підтримав, та просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він вважає що він вже поніс покарання за вчинене, тому він не повинен відшкодовувати матеріальні збитки.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2023 року справа №498/793/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України і призначено йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Згідно висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер НОМЕР_1 , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85 284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105 622,99 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2023 року справа №498/793/19, який набрав чинності 26 жовтня 2023 року є обов`язковим для суду в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цими особами.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ті обставини, що ОСОБА_2 було вчинено дії, які призвели до заподіяння майнової шкоди Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, доказуванню не підлягають.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п. 3 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду.

Тому при розгляді справи по суті дослідженню підлягають докази, які містяться в даній цивільній справі №498/184/24 та в кримінальному провадженні №498/793/19, з якої цей позов випливає.

Слід зауважити, що дослідження доказів, які містяться в кримінальному провадженні, не є збиранням доказів в значенні ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

Отже, як встановлено судом, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , Головному управлінню Національної поліції в Одеській області заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає в пошкодженні службового автомобіля марки «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер НОМЕР_1 , оскільки вони є його власниками.

Вказана обставина підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_2 власником автомобіля ГУНП України в Одеській області.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вирішуючи при постановлені вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

У випадках заподіяння шкоди особою, що не перебуває з підприємством, установою, організацією, колгоспом, кооперативом у трудових відносинах або не є членом колгоспу, а також при заподіянні шкоди громадянам суд керується статтями 440-466 ЦК України (1166-1208 діючого ЦК України), що регулюють зобов`язання, які виникають внаслідок заподіяння шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальними положеннями, передбаченими ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи, що матеріальна шкода позивачу спричинена відповідачем внаслідок його неправомірних дій, у нього виник обов`язок таку шкоду відшкодувати.

Вирішуючи питання про розмір завданих позивачу вчиненням кримінального правопорушення збитків, суд встановив наступне.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 22.09.2023 року №СЕ-19/116-23/15713-АВ, за результатами транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові службового автомобіля «Renault Sandero KRASZ SRHSP5», державний номер НОМЕР_1 , унаслідок його пошкоджень через злочинні дії відповідача 04.05.2019 року складає 85 284,50 грн. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №320, долученої до вищезазначеного висновку експерта, вартість ремонту складає 105 622,99 грн.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 85 284,50 грн. та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 20 338,49 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Одеській області, представник позивача Міняйло Олександр Миколайович до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Національної поліції в Одеській області (м.Одеса, вул. Ак. Філатова, 15а, ) матеріальну шкоду у розмірі 85 284,50 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні п`ятдесят копійок) та витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 20 338,49 грн. (двадцять тисяч триста тридцять вісім гривень сорок дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Національної поліції в Одеській області (м.Одеса, вул. Ак. Філатова, 15а, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2025 року.

Суддя Н.С. Чернецька