Справа № 365/862/24
Номер провадження: 2/365/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

представника позивача Костенка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Просить не стягувати з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Акту про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями, що виданий згідно з Постановою Ради міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та рішення Згурівського райвиконкому № 172 від 21.11.1991 року. Право власності на житловий будинок за позивачем зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому БТІ. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:0122, площею 0,1198 га, на якій розташований спірний житловий будинок. Позивачу було відмовлено нотаріусом у посвідченні договору дарування вказаного будинку, у зв`язку із наявністю у правовстановлюючому документі Акті про передачу житлового будинку садибного типу, дописок, закреслень, підтирань тексту, забілювання тексту коректором, тобто виправлень, які не оговорені, та рекомендовано звернутись до суду із заявою про визнання права власності на зазначене вище майно.

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 25.11.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче засідання, встановила сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 23.12.2024 закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті та витребував у позивача оригінал Акта про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з постановою Ради Міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 р. та рішення Згурівського райвиконкому № 172 від 21.10.1991 р. для огляду його судом у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Костенко О.М. позовні вимоги підримав повністю на підставах, викладених у позовній заяві.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач Згурівська селищна рада не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос, направив до суду заяву, в якій зазначив, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, керуючись засадами верховенства права, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Акту про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з постановою Ради Міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 та рішення Згурівського райвиконкому № 172 від 21.11.1991 р. Київське ТВО автотранспорту передав в особисту власність гр. ОСОБА_1 будинок з п`яти кімнат загальною площею 111,40 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 та надвірними будівлями. ОСОБА_1 прийняла будинок 08.01.1992 (а.с. 8 копія Акту).

Право власності позивача на житловий будинок зареєстроване Переяслав-Хмельницьким БТІ, про що вчинено запис в Реєстрову книгу № 8 від 06.02.1992 року (а.с. 8 (на звороті) відмітка про реєстрацію).

03 жовтня 2024 року на замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-16 копія технічного паспорта).

Згідно із довідкою-характеристикою від 03.10.2024 № 569, виданою ФОП ОСОБА_2 , інвентаризаційна вартість житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 143815 гривень. Будівлі, які відповідно до діючого законодавства вважаються самочинно побудованими, за даною адресою відсутні (а.с. 15).

Позивачу на праві приватної власності також належить земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1198 га, кадастровий номер :04:002:0122, на якій розміщений спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 18 копія рішення Згурівської селищної ради, а.с. 19 копія Витягу з ДРРП про реєстрацію права власності).

З дослідженого у судовому засіданні оригіналу Акту про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями судом встановлено, що у ньому наявні, підтирання тексту, забілювання тексту коректором. Такі виправлення містяться, зокрема в написі «Київське ТВО автотранспорту».

Через наявність в Акті, як правовстановлюючому документі на спірний житловий будинок, таких виправлень, які не оговорені, позивачу було відмовлено нотаріусом у посвідченні договору дарування даного будинку та рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на майно (а.с. 20 відмова нотаріуса).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В силу положень ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 86 ЦК УРСР 1963 року відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ (в редакції чинній на дату виникнення права власності на житловий будинок), який втратив чинність 20.06.2007 на підставі Закону України від 27.04.2007 № 997-V, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права приватної власності є, зокрема, жилі будинки (ст. 13 Закону України «Про власність»).

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права влодіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності позивача на спірний житловий будинок не визнається нотаріусом, який відмовляється посвідчити договір дарування житлового будинку через наявність виправлень в правовстановлюючому документі на будинок. Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості розпоряджатися належним їй житловим будинком, а тому її право власності на жиловий будинок підлягає захисту у судовому порядку.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За подання позову позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1438,15 грн (а.с. 26 квитанція).

За клопотанням сторони позивача, не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради положення ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Коституції України, ст. 5, 15, 16, 321, 328, 392 ЦК України, ст. 247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 06.02.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Згурівська селищна рада Київської області, місцезнаходження: вул. Українська, 10, селище Згурівка Броварського району Київської області, 07601, .

Головуюча суддя Л.М. Кучерява