Провадження № 2/750/485/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Дорошенко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди,

третя особа Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

13 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 10374 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири. Також, позивач просить стягнути судові витрати, а саме: 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, 5000 грн. за проведення експертного дослідження, 600 грн., які пов`язані із отриманням довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», та 270 грн. за складання акту про залиття.

Обгрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 27 червня 2024 року з квартири АДРЕСА_2 , відбулося залиття водою квартири позивача. 04 липня 2024 року комісією у складі майстрів ж/д № 1 Серко В.К., ОСОБА_6 у присутності позивача складено Акт про залиття. Причиною залиття в акті зазначено вихід з ладу каналізаційного стояка у зв?язку з тривалою експлуатацією з 1985 року. Роботи з капітального ремонту не проводилися, так як кошторисом не передбачені. Самостійно мешканці не ремонтували. Висновки і рекомендації комісії: слідкувати за справністю сантехнічних приладів та запірною арматури. 17 липня 2024 року позивач звернулася до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради із заявою, в якій просила повідомити інформацію про те, хто саме несе відповідальність за вихід з ладу (пошкодження) каналізаційного стояка в житловій квартирі і як саме розподіляються зони відповідальності між надавачем комунальних послуг та власником квартири. Листом № 3-01/Ш-243 від 02 серпня 2024 року Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради повідомило, що згідно з пунктом 1.1.2. додатку № 4 до договору № 21186 від 20 лютого 2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 управитель будинку здійснює технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем, а саме: системи водовідведення, від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску будинку до трійника включно на відгалужені від стояка, що знаходиться у квартирі споживача (власника житлового/нежитлового приміщення). Вихід з каналізаційного стояка та будь-які приєднання до сантехнічних приладів та самі сантехнічні прилади обслуговуються власником житлового приміщення. Відповідно відповідальність за їх утримання несе власник житлового приміщення. Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано за відповідачами (по 1/4 частці за кожним). Згідно з висновком експерта С-23059 від 08 вересня 2024 року, складеним експертом Усенко Іриною Валеріївною, дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , становить 10374 грн. Відповідачі, як власники квартири АДРЕСА_2 , повинні відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду, а тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідачі відзиви на позов не подали.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити позивачу в його задоволенні. Зазначив, що якщо суд все ж таки прийде до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів коштів, просив розстрочити їх сплату. Пояснив, зокрема, що внаслідок бойових дій на території м. Чернігова каналізаційна труба, яка знаходиться в його квартирі, тріснула, що підтверджується фотографіями. У квартирі відповідача все було сухо, однак десь у липні 2024 року з`явився неприємний запах з каналізаційної труби, після чого відповідач написав заяву до Комунального підприємства «Деснянське» про ремонт/заміну цієї труби. Працівники вказаного підприємства на звернення відповідача приїхали і 03 липня 2024 року замазали тріщини. Однак, у подальшому відповідач став вимагати саме заміни труби і працівники згодом (жовтень 2024 року) частину цієї труби, де були тріщини, замінили безкоштовно. Чоловік позивача приходив до відповідача з приводу затоплення квартири і спочатку відповідач погодився відшкодувати шкоду чи зробити ремонт, однак у подальшому згоди з цього питання досягнуто не було. Відповідач бачив плями на стелі у квартирі позивача (у ванній кімнаті 2 сухі плями, у туалеті багато плям, у кухні сухі плями). Комісія до відповідача щодо затоплення не приходила. Де саме було місце витоку відповідачу не відомо. З тріщин, які були наявні на трубі в квартирі відповідача, нічого не бігло, було сухо.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв та/або клопотань не подав.

Заслухавши доводи позивача, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 15 січня 2014 року (а.с. 11-12) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 січня 2014 року (а.с. 13).

Власниками квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище квартири позивача, є: ОСОБА_2 (1/4 частка), ОСОБА_3 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/4 частка) та ОСОБА_5 (1/4 частка), про що свідчить копія інформаційної довідки № 10003 від 21 жовтня 2024 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» (а.с. 33).

Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 58 від 15 лютого 2019 року (а.с. 18-19) та додатку № 1 до цього рішення Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради призначено управителем будинку АДРЕСА_3 .

20 лютого 2019 року між Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради (управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 укладено договір № 2/186 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 20-21), а 25 травня 2021 року додаткову угоду № 1 до вказаного договору (а.с. 25).

04 липня 2024 року комісією у складі майстрів ж/д № 1 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у присутності позивача складено Акт про залиття, який затверджений начальником дільниці з обслуговування житлового фонду № 1 Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, згідно з яким з квартири АДРЕСА_2 , 27 червня 2024 року сталося залиття нижче розташованої квартири АДРЕСА_4 , а саме: туалет - на стелі відпала шпаклівка 0,5х0,5 м.; ванна кімната - стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, в наявності руда пляма 0,5х0,3 м.; кухня - стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, є невелика ділянка, де відлущується фарба 0,1х0,19 м. Причиною є вихід з ладу каналізаційного стояка в зв?язку з тривалою експлуатацією з 1985 року. Роботи з капітального ремонту не проводилися, так як кошторисом не передбачені. Самостійно мешканці не ремонтували. Висновки і рекомендації комісії: слідкувати за справністю сантехнічних приладів та запірною арматури. ОСОБА_2 від підпису відмовився (а.с. 14).

17 липня 2024 року позивач звернулася до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради із заявою, в якій просила повідомити інформацію про те, хто саме несе відповідальність за вихід з ладу (пошкодження) каналізаційного стояка в житловій квартирі і як саме розподіляються зони відповідальності між надавачем комунальних послуг та власником квартири в розрізі каналізаційний стояк, вихід з каналізаційного стояка до приєднання до сантехнічних приладів, а саме унітазу з посиланням на діючі правові норми та нормативні акти (а.с. 16).

Листом № 3-01/Ш-243 від 02 серпня 2024 року Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради повідомило позивача, що згідно з пунктом 1.1.2. додатку № 4 до договору № 21186 від 20 лютого 2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 управитель будинку здійснює технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем, а саме: системи водовідведення, від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску будинку до трійника включно на відгалужені від стояка, що знаходиться у квартирі споживача (власника житлового/нежитлового приміщення). Вихід з каналізаційного стояка та будь-які приєднання до сантехнічних приладів та самі сантехнічні прилади обслуговуються власником житлового приміщення. Відповідно відповідальність за їх утримання несе власник житлового приміщення (а.с. 17).

Згідно з копією висновку експерта С-23059 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначенні оцінки дійсного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , від 08 вересня 2024 року, складеного експертом Експертної фірми «Еталон» Усенко І.В., дійсний розмір матеріальної шкоди становить 10374 грн. (а.с. 37-47).

За положеннями частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Тобто, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2019 року в справі № 686/11256/16-ц та інших.

Також, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями (частина перша статті 10 Житлового кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до статті 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, саме власники зобов`язані утримувати майно, що їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Судом встановлено, що квартира позивача була залита водою з квартири відповідачів, яка знаходиться над квартирою позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідач надав фото каналізаційного стояка, який знаходиться в його квартирі, на якому наявні тріщини в тих місцях, в яких їх ремонт має здійснювати управитель будинку, а також фото цього стояка після заміни Комунальним підприємством «Деснянське» частини труби. Відповідач вважає, що вини у залитті квартири позивача його немає і шкоду позивачу має відшкодовувати саме Комунальне підприємство «Деснянське», яке має здійснювати технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем.

Разом з тим, відповідач у судовому засіданні повідомив, що з цих тріщин протікання не було, місце витоку йому не відоме, в його квартирі все було сухо.

За встановлених обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, враховуючи характер наявних плям на стелі в квартирі позивача, а також виходячи з предмету доказування в справі, суд вважає, що відповідачі, які є власниками квартири, не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявили, хоча таке право було роз`яснено судом, та не надали інших доказів, які б спростовували розмір спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів майнової шкоди в сумі 10374 грн., а також збитків у вигляді витрат, пов`язаних із отриманням довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» у сумі 600 грн.

При цьому, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 270 грн. завданих збитків, що пов`язані зі складанням акту про залиття, оскільки такі кошти сплачені не позивачем, а ОСОБА_8 .

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати за складання висновку експерта.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 10974 грн. (десять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн.) у відшкодування збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 1552 грн. 80 коп. з кожного у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Третя особа - Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради, місцезнаходження: вул. Ак. Павлова, 13, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 03357731.

Повний текст рішення складено 07.02.2025.

Суддя