П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Київ

Справа №753/20119/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/3548/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Невідомої Т.О., Поліщук Н.В. за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Цимбал І.К. 09 жовтня 2024 року у м. Києві, за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький О.Л. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , до виконання зобов'язань покладених на неї виконавчим листом № 753/20119/21 виданим 21 липня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 100000 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6666,66 грн, витрат на проведення судової-психологічної експертизи у розмірі 8000,00 грн, а всього 126733, 32 грн.

В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_7 з виконання виконавчого листа №753/20119/21 виданого 21 липня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, витрат на професійну правничу та витрат на проведення судової-психологічної експертизи в загальному розмірі 126733,32 грн. Приватним виконавцем керуючись ст.ст. 3, 4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам до відома та до виконання. 26 вересня 2023 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва накладено арешт на майно боржника, а також здійснено ряд запитів до державних органів.

11 жовтня 2023 року виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , на час виходу боржник за адресою відсутній, двері не відкривають, встановити фактичне перебування боржника або належного йому майна на час виходу не виявилось можливим, про що виконавцем складено Акт від 11 жовтня 2023 року.

23 січня 2024 року виконавцем на адресу боржника направлено виклик, наведений виклик боржник проігнорував, пояснень щодо не виконання рішення суду та причини неявки не повідомив.

20 вересня 2024 року виконавцем здійснено повторний вихід за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , на час виходу боржник за адресою відсутній, двері не відкривають, встановити фактичне перебування боржника або належного йому майна на час виходу не виявилось можливим, про що виконавцем складено Акт від 20 вересня 2024 року.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного майна і доходів. Таким чином встановлення тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України буде спонукати боржника до вчинення дій щодо погашення заборгованості згідно рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1 - задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданим 04 квітня 2019 року органом видачі 8102, та паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданим 23 лютого 2023 року органом видачі 8013 боржника - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянка України, національність - українка, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повного виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим документом № 753/20119/21 виданим Дарницьким районним судом міста Києва від 21 липня 2023 року.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 покладено на Державну прикордонну службу України.

Ухвала суду мотивована тим, що боржник обізнана про існування заборгованості, однак рішення суду не виконує, враховуючи тривале невиконання боржником судового рішення, умисне ухилення боржника від його виконання, а також приймаючи до уваги, що боржник, не виконуючи рішення суду може виїхати за межі України, суд прийшов до висновку про задоволення подання приватного виконавця.

Не погодилась із вказаною ухвалою суду боржник ОСОБА_1 , нею подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що судом першої інстанції не було встановлено факту саме її винних дій та факту ухилення від виконання зобов`язань. Зазначає, що вона не ухиляється та не планує ухилятися від виконання рішення суду, а фізично не може його виконати у зв`язку з непомірним та надмірним зобов`язанням, яке не відповідає її фінансовому становищу, оскільки вона є тимчасово переміщеною особою, студенткою, та проживає разом з бабусею, яка є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 4385 грн. Однак, зазначає, що вона обов`язково здійснить погашення заборгованості, як тільки буде можливість.

Боржник також вказує на те, що на її думку приватним виконавцем створені штучні умови та підстави для вжиття надмірних та необґрунтованих заходів процесуального примусу, а саме такого суворого, як заборона виїзду за кордон боржника під час дії воєнного стану, оскільки такий виїзд може знадобитись у будь-який час для порятунку її життя та життя її бабусі. Також зазначає, що виклик від приватного виконавця вона не отримувала і він не надходив їй поштою до поштової скриньки.

За таких обставин, суд першої інстанції задовольняючи подання не врахував того, що приватним виконавцем не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржницею своїх обов`язків щодо сплати боргу та її наміру ухилитись від виконання покладених на неї зобов`язань, а сама по собі наявність тривалого невиконання рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким подання приватного виконавця залишити без задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Приватний виконавець Мілоцький О.Л. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином, причини своєї неявки не повідомила, тому колегія суддів, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 17 січня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/20119/23 було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100000 /сто тисяч/ гривень.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року залишено без змін, додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6666,66 грн та витрати на проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 8000,00 грн.

Суд касаційної інстанції ухвалою від 28 серпня 2023 року відмовив у відкриті касаційного провадження.

Ці обставини встановлені за даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

21 липня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва були видані два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 100000 /сто тисяч/ гривень та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6666,66 грн та витрат на проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 8000, 00 грн /а.с.9,45/.

Приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. постановою від 26 вересня 2023 року було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_6 про примусове виконання виконавчого листа №753/20119/23 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 21 липня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 100000 /сто тисяч/ гривень. Копія цієї постанови була направлена на визначену у виконавчому листі адресу боржника ОСОБА_3 /а.с.10,11/.

Приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. постановою від 26 вересня 2023 року було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа № 753/20119/23 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 21 липня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6666,66 ГРН та витрат на проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 8000,00 грн /а.с.46/.

Постановою приватного виконавця Милоцького О.Л. від 26 вересня 2023 року у ВП НОМЕР_4 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн /а.с.47/.

Постановою приватного виконавця Милоцького О.Л. від 26 вересня 2023 року у ВП НОМЕР_5 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 1466,66 грн /а.с.14/.

Постановами приватного виконавця Милоцького О.Л. від 26 вересня 2023 року у ВП № НОМЕР_6 накладений арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_3 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження /а.с. 15-19/.

Постановою приватного виконавця Милоцького О.Л. від 26 вересня 2023 року у ВП НОМЕР_5 об`єднані виконавчі провадження НОМЕР_5, НОМЕР_4 у зведене виконавче провадження НОМЕР_7 /а.с.20/.

За результатами звернень приватного виконавця не виявлено зареєстрованих за боржником ОСОБА_3 транспортних засобів, нерухомого майна, доходів та коштів на банківських рахунках /а.с.24-33,39-42/.

11 жовтня 2023 року виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , на час виходу боржник за адресою відсутній, двері не відкривають, встановити фактичне перебування боржника або належного йому майна на час виходу не виявилось можливим, про що виконавцем складено Акт від 11 жовтня 2023 року /а.с.23/.

23 січня 2024 року та 20 серпня 2024 року виконавцем на адресу боржника направлено виклик, наведений виклик боржник проігнорував, пояснень щодо не виконання рішення суду та причини неявки не повідомив.

20 вересня 2024 року виконавцем здійснено повторний вихід за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 , на час виходу боржник за адресою відсутній, двері не відкривають, встановити фактичне перебування боржника або належного йому майна на час виходу не виявилось можливим, про що виконавцем складено Акт від 20 вересня 2024 року /а.с.37/.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В порядку визначеному ч.1 ст. 28 закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З наведених обставин справи вбачається, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми коштів набрало законної сили 04 липня 2023 року, після його перегляду апеляційним судом за апеляційною скаргою, зокрема і ОСОБА_3 . Вказане у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_3 обізнана про ухвалене рішення, і про виникнення у неї обов`язку на його підставі.

Виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду було відкрито 26 вересня 2023 року, копія відповідної постанови була направлена ОСОБА_3 , як боржнику, на адресу зазначену у виконавчому листі, що відповідає положенням ч.1 ст. 28 закону України «Про виконавче провадження». Також за адресою вказаною у виконавчому листі проводились інші виконавчі дії. А отже доводи апеляційної скарги про відсутність її належного повідомлення про відкрите виконавче провадження у зв`язку із зміною нею місця проживання та створення приватним виконавцем штучних умов для вжиття заходів примусового характеру слід визнати безпідставними.

В ході виконавчого провадження приватним виконавцем не виявлено зареєстрованих за боржником ОСОБА_3 транспортних засобів, нерухомого майна, доходів та коштів на банківських рахунках, на які можливо було б звернути стягнення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду визнана відсутність нею вчинення дій на виконання рішення суду та не висловлено жодного наміру на вчинення відповідних дій найближчим часом. Її посилання на відсутність фінансової можливості виконання рішення та невеликий розмір пенсії її бабусі не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки вона є повнолітньою і працездатною особою.

Вказане у свою чергу свідчить про те, що нею не виконувались обов`язки визначені положеннями ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем вжиті передбачені законом дії щодо виявлення майна боржника, які виявились безрезультатними.

Нормами чинного законодавства встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду при ухиленні боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання цих зобов`язань. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду цієї справи.

Посилання боржника в апеляційній скарзі на воєнний стан в Україні та можливу необхідність у майбутньому виїзді за кордом з метою збереження життя не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане наразі є припущенням, а у разі виїзду боржника за межі України виконання рішення суду стане неможливим.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи тривале невиконання боржником судового рішення щодо стягнення суми заборгованості, умисне ухилення від виконання вказаного рішення, що полягає у зміні місця проживання та невиконанні обов`язків боржника у виконавчому провадженні, наявні підстави для задоволення подання приватного виконавця.

Отже, доводи апеляційної скарги боржника слід визнати такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

А тому з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є достатньо мотивованою, суд першої інстанції правильно вирішив поставлене перед ним процесуальне питання, вірно застосувавши норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 04 лютого 2025 року.