КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5479/2025
справа №370/463/21
У Х В А Л А

05 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної та майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року стягнуто Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 86 000,00 грн.

Повне додаткове рішення складено 12 червня 2024 року.

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, 20 грудня 2024 року Департаментом патрульної поліції засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з таких підстав.

Апеляційну скаргу підписано представником скаржника - Бабатенко Ганною Петрівною.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно частин 1, 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Ця справа не є трудовим спором, відтак існує необхідність установити чи відноситься дана справа до категорії малозначних спорів.

Позивач звернувся до суду із цим позовом в лютому 2021 року. Просив стягнути на його користь матеріалу шкоду 11 900,00 грн та моральну шкоду 2 млн грн, що разом становить 2 011 900,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень.

Станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом діяв ЦПК України зі змінами та доповненнями у редакції від 13 серпня 2020 року.

Для цілей Цивільного процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста (100) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України в редакції від 13.08.2020 року), що станом на дату подання позову становить 227 000,00 грн, відтак дана справа у розумінні ЦПК України в редакції від 13.08.2020 року не є малозначною.

Відповідно до підпункту 18 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами з 1 січня 2018 року. Законом можуть щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Враховуючи те, що провадження у цій справі було розпочате після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, тому представництво сторін у апеляційному суді має здійснюватися адвокатами.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до ЦПК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що "юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені" та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону убачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку, передбачених статтею 43 ЦПК України процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що законодавцем визначено два варіанти процесуального представництва юридичної особи у судовій справі: (1) самостійна участь у справі або самопредставництво - участь у судовому процесі через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення та (2) участь через представника - адвоката, уповноваженого на підставі довіреності чи ордеру, виданих на підставі договору про надання правової допомоги, за певними виключеннями.

Апеляційним судом установлено, що ця справа не є трудовим спором, а також не є малозначною, відтак представництво Департаменту патрульної поліції в суді апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатом, або іншою уповноваженою в порядку самопредставництва юридичної особи.

Перевіряючи повноваження представника скаржника - Бабатенко Г.П., апеляційним судом установлено, що представник діє на підставі довіреності №18038/41/3/01-2024 від 13 грудня 2024 року (дійсна до 31 грудня 2025 року). Проте такий документ не відповідає вимогам чинного законодавстващодо підтвердження права представництва Департаменту патрульної поліції в суді апеляційної інстанції.

За наведених обставин, суд пропонує особі, яка подала апеляційну скаргу, надати апеляційному суду документи, що підтверджуються право Бабатенко Ганни Петрівни діяти в інтересах Департаменту патрульної поліції в суді апеляційної інстанції в межах цивільної справи №370/463/21 в порядку самопредставництва юридичної особи згідно вимог чинного законодавства (статут, положення, трудовий договір (контракт), витяг з реєстру із відомостями про представника тощо).

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення порушення вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали в цій частині апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук