У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ковбасюк О.О. у цивільній справі №758/13826/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати суми відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа №758/13826/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати суми відшкодування, провадження у якій відкрито згідно з ухвалою суду від 31.10.2024 та яка призначена до розгляду на 06.02.2025 об 11 год. 11 хв.

05.02.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ковбасюк О.О.

Частинами першою - четвертою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частинами сьомою - дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що заява про відвід надійшла поза межами судового засідання 05.02.2025, тобто за один день до призначеного засідання у справі, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу, у порядку письмового провадження.

Вивчивши подану заяву та дослідивши матеріали справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, за змістом якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 1 Кодексу суддівської етики установлено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Відповідно до статті 3 цього Кодексу суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Згідно зі статтею 8 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктом 50 Висновку № 3 (2002) КРЄС кожний окремий суддя повинен робити все можливе для підтримання судової незалежності на інституційному та особистому рівнях; судді повинні поводитися гідно при виконанні посадових обов`язків та в особистому житті; вони повинні виконувати свої обов`язки, не допускаючи проявів фаворитизму або дійсної чи видимої упередженості; судді повинні приймати свої рішення з урахуванням усіх моментів, важливих для застосування відповідних юридичних норм, та без урахування усіх питань, що не стосуються суті справи; вони повинні забезпечувати високий ступінь професійної компетентності.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, доводи відповідача ОСОБА_1 зводяться до його незгоди з процесуальними рішеннями та діями судді Ковбасюк О.О. під час розгляду справи №758/14394/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми відшкодування, у якій 10.08.2023 Подільським районним судом міста Києва під головуванням судді Ковбасюк О.О. ухвалено рішення про задоволення позову та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37411,00 грн та судовий збір у розмірі 374,11 грн. Крім того, заявник вказує на відсутність у судді Ковбасюк О.О. високих моральних якостей і здібностей, що проявляється у нетактовності та неповазі до учасників процесу, а також на невідповідність її поведінки вимогам Кодексу суддівської етики, що, зокрема, виразилося у порушенні вимог ст. 272 ЦПК України щодо строків надсилання ОСОБА_1 судового рішення у справі №758/14394/15-ц та ухвали суду про відкриття провадження у даній справі.

Вирішуючи такі доводи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні №6-рп/2001 від 23.05.2001, судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони нескасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, незгода відповідача із процесуальними діями чи рішеннями головуючого у справі не є підставою для відводу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.01.2025 у справі №357/1662/23 (провадження №61-4877св24).

При цьому суд звертає увагу на те, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 у справі №758/14394/15-ц, на яке посилається ОСОБА_1 , було переглянуто в апеляційному порядку та залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2024.

Щодо доводів заявника про упередженість судді Ковбасюк О.О. при розгляді даної справи, то такі його доводи жодним чином не підтверджені.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом вимог ст. 272 ЦПК України при надсиланні йому ухвали суду про відкриття провадження у даній справі також не є передбаченою законом підставою для відводу судді.

З огляду на наведене, суд вважає, що вказані ОСОБА_1 у заяві про відвід обставини не є підставою для відводу головуючого судді у даній справі.

Жодних інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Ковбасюк О.О. чи наявність обставин, що викликають сумнів у її неупередженості або об`єктивності, судом не встановлено.

Будь-які порушення чи зловживання, які б могли свідчити про упередженість, головуючим суддею при розгляді даної справи не допускались.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді, передбачених статтею 36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ковбасюк О.О. у цивільній справі №758/13826/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати суми відшкодування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Ковбасюк