Справа № 308/1758/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами заяви адвоката Гайтан Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Кілійська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Адвокат Гайтан К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, що місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1917 року по 1999 рік є село Василівка, Кілійського району, Одеської області, Україна.

В обґрунтування заявленого серед іншого посилається на те, що заявник є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з дня свого народження по день смерті проживали в с. Василівка, Кілійського району, Одеської області, Україна. Вказує, що заявником у цій справі фактично ставиться питання про виконання державою своїх позитивних зобов`язань та надання йому змоги самоідентифікування щодо його діда та баби.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд. При цьому ч. 2 вказаної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У постанові ВП ВС від 10.04.2019 у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення тощо.

Постановою Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 1 ст. 175 ЦПК України регламентовано, що позовна заява повинна містити серед іншого:

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищевказаних положень Закону сторона заявника не вказує, яке юридичне значення має факт, який що підлягає встановленню, тобто відсутнє обґрунтування виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав громадян після встановлення такого факту.

Окрім цього з доданих до заяви документів неможливо встановити родинний зв`язок між заявником та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за твердженням заявника, є його дідом та бабою.

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України регламентовано, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Однак, заявник не зазначає мету для якої необхідно встановити факт, що має юридичне значення, що у свою чергу перешкоджає визначити, зокрема, коло заінтересованих осіб та вчинити інші процесуальні дії з метою підготовки до розгляду справи.

Заявником визначено заінтересовану особу - Кілійську районну державну адміністрацію Одеської області, проте не зазначено, яким чином та який характер її заінтересованості у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху, а заявниці слід надати строк, протягом якого вона повинна усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. ст.175-177,185, 293, 318 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву адвоката Гайтан Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Кілійська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Повідомити заявника та/або його представника про необхідність усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов