Справа № 2-3499/2009
Провадження № 6/202/8/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

06 лютого 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг», стягувач - приватне акціонерне товариство «Фінанси та Кредит», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчому листі № 2-3499/2009, -

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанс та Кредит» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» у виконавчому листі щодо виконання рішення Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у справі №2-3499/2009 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанс та Кредит» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 50 400,78 грн. та судові витрати в розмірі 624 грн.

В обґрунтування своєї заяви представник товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» зазначав, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-3499/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фанаси і Кредит» заборгованість за кредитним договором № 018/08-МБ від 30.05.2008 року в розмірі 50400,78 гривень та судові витрати в розмірі 624,00 гривень, а всього 51024,78 гривень.

15.05.2018 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-03-27-000131-а між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 000131-а. Відповідно до Додатку № 1 до вказаного договору, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив (передав права вимоги) новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" за кредитним договором № 018/08-МБ від 30.05.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 , договором поруки № 018/08-01-МБ від 30.05.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , а також за Договором поруки № 018/08-02-МБ від 30.05.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 .

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з`явилися. Про час і місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані заявником, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2009 позовні вимоги ВАТ "Банк Фінанси та Кредит в особі філії "Дніпропетровське регіональне управління" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит в особі філії "Дніпропетровське регіональне управління" заборгованість за кредитним договором № 018/08-МБ від 30.05.2008 у розмірі 50 400,78 грн., понесені судові витрати 624,00 грн., а всього стягнути 51 024, 78 грн.

Відповідно до договору № 000131-а від 30 травня 2018 року ПАТ БанкФінанси та Кредит відступило ТОВ «Оптіма Факторинг» право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками в тому числі і за договором № 018/08-МБ, що також підтверджується витягом з реєстру боржників.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження не закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Частинами першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно листа Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.01.2024 відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №ACBII 50603476, стягувач - АТ «Банк Фінанси та Кредит» за яким боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з примусового виконання виконавчого листа №2-3499/2009 від 28.04.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" боргу в загальній сумі 51 024,78 грн, у період з 18.03.2016 по 27.09.2017. 27.09.2017 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім цього, згідно відомостей, які міститься на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження інші виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" відсутні.

Відомостей щодо відновлення виконавчого провадження матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наведеного слідує, що відсутні докази відкритого виконавчого провадження відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто заявником не доведено обставини того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документа відносно боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не пропущено та заявник не заявляв вимог про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі його пропуску.

Отже, оскільки в матеріалах справи наявні докази про закінчення виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 і пропущено строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання відносно боржника ОСОБА_2 , а також відсутні докази поновлення стягувачу такого строку і в даному провадженні заявник не порушував такого питання, суд вважає, що в такому випадку відсутня дійсна процесуальна мета правонаступництва.

Враховуючи вищевикладене, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» не підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. 442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг», стягувач - приватне акціонерне товариство «Фінанси та Кредит», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчому листі № 2-3499/2009 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда