ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2392/14-ц Номер провадження 22-ц/814/939/25Головуючий у 1-й інстанції Третяк О. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Чумак О.В., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2024 року ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Точиліна М.В. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанін Т.М. при складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.10.2024 № 60120 в рамках виконавчого провадження № 45713657 та просив визнати їх неправомірними. Також просив скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 25.10.2024 № 60120 в рамках виконавчого провадження № 45713657, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.10.2024 в рамках виконавчого провадження № 45713657, а також зобов`язати державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанін Т.М. здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в рамках виконавчого провадження № 45713657.

В обґрунтування вимог скаржник посилається на те, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.10.2014 по справі №541/2392/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 вересня 2014 року і до повноліття дитини. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки з 1/3 на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

05 червня 2024 року державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанін Т.М. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментах в рамках виконавчого провадження № 45713657, відповідно до якого ОСОБА_2 було нараховано заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 у розмірі 173798 грн 32 коп. У зв`язку з цим державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.06.2024 з урахуванням вказаного розміру заборгованості.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.09.2024 по справі № 541/2392/14-ц визнано неправомірними дії державного виконавця при складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.06.2024 № 38823 в частині нарахування заборгованості за період з квітня по червень 2019 року. Скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.06.2024 № 38823 в рамках виконавчого провадження № 45713657. Скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.06.2024 в рамках виконавчого провадження № 45713657. Зобов`язано державного виконавця здійснити новий розрахунок.

ОСОБА_2 звернувся до державного виконавця з заявою, в якій просив вжити заходів, направлених на виконання ухвали Миргородського міськрайонного суду від 09.09.2024 з врахуванням суми добровільно сплачених ОСОБА_2 аліментів в розмірі 45 000 грн.

25 жовтня 2024 року державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанін Т.М. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам в рамках виконавчого провадження № 45713657, відповідно до якого ОСОБА_2 була нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2024 в розмірі 154 706 грн 41 коп. У зв`язку з цим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.10.2024 з урахуванням вказаного розміру заборгованості, яку направлено для виконання до військової частини НОМЕР_1 . Зі змісту листа державного виконавця від 25.10.2024 №60121 вбачається, що платіжні квитанції за 2022 рік на суму 45000 грн при здійсненні відповідного розрахунку заборгованості по аліментам не були враховані.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року в задоволені скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця було відмовлено в повному обсязі.

З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, ОСОБА_2 категорично не погоджується з вищезазначеною ухвалою, вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі було з`ясовано обставини, що підлягають встановленню, не надано оцінки усім доводам скаржника, наведеним у скарзі, безпідставно відмовлено у виклику та допиті в якості свідка стягувача.

Акцентує увагу, що в період з травня 2022 року по листопад 2022 року ОСОБА_2 добровільно сплачував аліменти на дитину на загальну суму 45000 грн, що підтверджується квитанціями, які наявні в матеріалах справи та які не були враховані при обчисленні розміру заборгованості відповідно до розрахунку від 25.10.2024 року. На переконання ОСОБА_2 відповідна сума коштів має бути врахована при перерахунку заборгованості, оскільки це кошти, які у добровільному порядку ОСОБА_2 направляв на утримання дитини.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представник заявника та ОСОБА_6 , яка є стягувачем, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, 25 жовтня 2024 року державним виконавцем Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщанін Т.М. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам в рамках виконавчого провадження № 45713657, відповідно до якого ОСОБА_2 була нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2024 в розмірі 154 706 грн 41 коп (а.с. 15).

Крім того державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.10.2024 з урахуванням вказаного розміру заборгованості, яку направлено для виконання до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 16). Платіжні квитанції за 2022 рік на суму 45000 грн (а.с. 61-65) при здійсненні відповідного розрахунку заборгованості по аліментам не були враховані державним виконавцем через те, що отримувачем аліментів є стягувач ОСОБА_5 , а не її малолітня дитина ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції притримувався такого ж висновку, а саме що платіжні квитанції за 2022 рік на суму 45000 грн були здійснені скаржником добровільно поза межами виконавчого провадження.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду не обґрунтованим, та таким що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, яким врегульовано дані правовідносини.

За змістом ст.129, 129-1 Конституції України, та відповідно до ст.18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадянам підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно вимог п. п. 2, 3 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012№ 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження. У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146(з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Згідно судового наказу стягнення аліментів на утримання дітей визначено, що стягувачем є ОСОБА_5 , а боржником в даному випадку ОСОБА_2 .

Нормою пункту 2 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Відповідно до п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 51 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Статтями 180-181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку стягувачем є ОСОБА_5 , а боржником в даному випадку є ОСОБА_2 . Донька боржника ОСОБА_4 є малолітньою особою та має обсяг цивільної дієздатності, визначений ст.31 ЦК України, відповідно до якого вона не має можливості самостійно відкривати та закривати банківські рахунки, розпоряджатися грошовими коштами на таких рахунках, фактично таке розпорядження після ідентифікації здійснює законний представник батьки, в даному випадку є ОСОБА_5 , мати з якою проживає дитина. Водночас на ім`я ОСОБА_4 її матір`ю ОСОБА_5 був відкритий картковий рахунок.

Відповідно до наданих квитанцій (а.с.10-14), батько ОСОБА_2 , в період часу з травня по листопад 2022 року, здійснював добровільні перерахування на рахунок дитини, на загальну суму 45000. Стягувачем не спростовано доводи заявника, що вказані кошти мали цільове призначення утримання доньки.

За таких обставин та виходячи з наведених вище норм законодавчих актів, державний виконавець визначаючи заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженню, зважаючи на наявність заяви боржника, повинен був з`ясувати у сторін провадження природу даних коштів, та надати оцінку їх доводам.

Зважаючи на той факт, що донька сторін, на момент винесення судового наказу є неповнолітньою, та відповідно до вимог закону є власником аліментів сплачених боржником на її утримання та відповідно на даний час ще немає право на самостійне розпорядження ними, наявність між батьками домовленості, щодо відкриття карткового рахунку на ім`я доньки, кошти, які зараховувалися на картковий рахунок ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ), підлягають врахуванню при визначенні розміру заборгованості по аліментам, яка виникла у боржника.

За таких обставин, доводи заявника є правомірними, а висновки суду в цій частині, є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Інші вимоги заявника щодо необхідності скасування самого розрахунку заборгованості по аліментах та постанови про стягнення звернення на заробітну плату, задоволенню не підлягають, оскільки вказані дії вчиненні відповідно до встановленого законом порядку, по виконавчому провадженню існує заборгованість, яка підлягає стягненню, а тому часткове неврахування сум сплачених аліментів, не є підставою для скасування розрахунку в цілому та припинення стягнення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку що, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 слід задовольнити частково, ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року слід скасувати.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, .381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанин Т.М. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в рамках виконавчого провадження №45713657 з урахуванням поданих боржником ОСОБА_2 квитанцій про перерахування на картковий рахунок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з травня по листопад 2022 року, коштів в сумі 45000 грн.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2025 року.

Головуючий суддя : ____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___ ________________ О.В. Чумак