Провадження № 2/522/283/25
Справа № 522/7789/24-Е
05 лютого 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Єрганінової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,
Позивач в особі представника Гудима Т.П. 16.05.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг у розмірі 9 066,44 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є споживачем філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», що підтверджується оформленням особового рахунку та договором про надання послуг централізованого постачання. ОСОБА_1 плату за надані послуги здійснювала не в повному обсязі внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 9 066,44 грн за період з 01.05.2021 по 30.04.2024.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.05.2024 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.07.2024.
У зв`язку з відключення подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у судовому засіданні 08.07.2024 було відкладено на 26.08.2024.
Розгляд справи у судовому засіданні 26.08.2024 відкладено на 14.10.2024, у зв`язку з поданням представника відповідача клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.
У зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про відкладення, розгляд справи у судовому засіданні 14.10.2024 було відкладено на 25.11.2024.
У судовому засіданні 25.11.2024 представник відповідача Караштефан О.В. просив долучити до справи докази, клопотання було задоволено. З метою направлення документів стороні позивача, розгляд справи відкладено на 12.12.2024.
У судовому засіданні 12.12.2024 проведеному за участі представника позивача Солоненко Н.С. було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 05.02.2025.
У судовому засіданні 05.02.2025 перейдено до заочного розгляду справи. Представник позивача Солоненко Н.С. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідачем не суду не повідомлені, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28 грудня 2012 року є власником квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, надавши до суду копію свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 за яким ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.73).
З інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 29.11.2012 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а 21.05.2013 на квартиру АДРЕСА_1 , з приміткою про перенесення відомостей про реєстрацію, номер нерухомого майна зберігся як 38363875 (а.с.85, 86).
Згідно відповіді №1094914 від 05.02.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на обидві квартири (а.с.89-90).
Тому, доводи відповідача про те, що відповідач не власник квартири до якої надаються комунальні послуги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
З розрахунку позивача, у зв`язку з неповною сплатою отриманих послуг з водопостачання та водовідведення у ОСОБА_1 наявна заборгованість за період з 01.05.2021 по 30.04.2024 у розмірі 9 066,44 грн.
Позивач у позовній заяві зазначає, що нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 16.12.2020 № 2499, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. ст.67,68,162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок оплачувати надані послуги.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З Відповідач не надав доказів належного виконання ним своїх зобов`язань з оплати послуг, наданих позивачем, розрахунок заборгованості не спростував.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, отримання відповідачем послуг водоканалу є підставою для їх оплати відповідачем, в зв`язку з чим позов ТОВ «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 9 066,44 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-353 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 10 лютого 2025 року.
Суддя: В.Я. Бондар