Справа № 545/4318/24
Провадження № 2/545/243/25
"29" січня 2025 р. м. Полтава
Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.,
за участі секретаря Пінчук З.І.,
представника позивача- адвоката Дмитренка В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дмитренко Володимир Павлович, до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-
Для ОСОБА_1 відомо, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є син ОСОБА_3 , який, відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.ч. 1, 3 ст. 1221, ст.ст. 1223, 1258 ЦК, ст. 71 Закону № 2709-ІУ, мав право, як спадкоємець першої черги, прийняти на території України спадщину після свого батька на 1/2 частку земельної ділянки та 1/2 частку житлового будинку, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК, у шестимісячний строк, тобто у період з 08 лютого 2019 року до 08 серпня 2019 року, однак, як вже згадувалось вище, він її не прийняв взагалі. В свою чергу, до сплину шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 не могла знати чи приймуть вони спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, чи не приймуть, відтак у відповідний строк вона, як спадкоємець вже другої черги, з поважних причин пропустила відповідний строк.
Крім того, як на поваженість пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 посилається на припинення з 01.04.2019 року, на підставі ст. 1 Закону України від 06 грудня 2018 року № 2643-УІІІ «Про припинення дії Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією», дії між Україною і російською федерацією, де проживав і помер ОСОБА_2 , Договору від 31 травня 1997 року про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, ратифікованого Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 «Про ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією», внаслідок чого з 01.04.2019 року ОСОБА_1 не мала можливості на території російської федерації отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; неможливість прибуття ОСОБА_1 на територію російської федерації з метою спочатку отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в подальшому легалізації цього свідоцтва шляхом проставлення на ньому апостилю, через обґрунтовані ризики своєму життю та здоров`ю; виявлення 05.06.2024 року сином ОСОБА_1 - ОСОБА_4 оригіналу Свідоцтва № НОМЕР_1 разом з Договором № 1864, Витягом № 3208618 та Державним актом № 665356 у житловому будинку у ході виконавчого провадження ВП № 71890905.
Ухвалою судді від 08.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилам загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 28.10.2024 року вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою судді від 19.11.2024 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.12.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача- адвокат Дмитренко В.П. позовні вимоги підтримав з викладених підстав. Пояснив, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та дкументи на будинок і земельну ділянку були відшукані сином позивачки у ході проведення виконавчих дій.
Представник відповідача- Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином. В суове засідання двічі не з`явився. Причини неявки суду невідомі.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Для ОСОБА_1 відомо, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є син ОСОБА_3 , який, відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.ч. 1, 3 ст. 1221, ст.ст. 1223, 1258 ЦК, ст. 71 Закону № 2709-ІУ, мав право, як спадкоємець першої черги, прийняти на території України спадщину після свого батька на 1/2 частку земельної ділянки та 1/2 частку житлового будинку, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК, у шестимісячний строк, тобто у період з 08 лютого 2019 року до 08 серпня 2019 року, однак, як вже згадувалось вище, він її не прийняв взагалі. В свою чергу, до сплину шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 не могла знати чи приймуть вони спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, чи не приймуть, відтак у відповідний строк вона, як спадкоємець вже другої черги, з поважних причин пропустила відповідний строк.
Згідно до статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Як зазначає позивач, про існування заповіту йому стало відомо наприкінці січня 2024 року.
Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.
У даному ж випадку з дати відкриття спадщини (08.02.2019 року) часовий проміжок складає понад чотири роки.
Як підстави для поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини сторона позивача зазначає наступне:
-необізнаність, чи прийме син померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги спадщину після свого батька.
-припинення з 01.04.2019 року, на підставі ст. 1 Закону України від 06 грудня 2018 року № 2643-УІІІ «Про припинення дії Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією», в наслідок чого з 01.04.2019 року, ОСОБА_5 не мала можливості прибути на територію російської федерації та отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в подальшому легалізувати це свідоцтво шляхом проставлення на ньому апостилю через обґрунтовані ризики своєму життю та здоров`ю.
Такі обставини позивачка вважає непереборними та незалежними від неї, однак не доводить їх існування протягом чотирьох років після смерті спадкодавця.
Як зазначено у позові (а.с. 5 звор. бік), що підтвердив в судовому засіданні і представник позивачки, оригінал свідоцтва № НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 разом з Договором № 1864, Витягом № 3208618 та Державним актом № 665356 було виявлене лише 05.06.2024 року сином ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в рамках виконавчих дій на підставі виконавчого листа № 461/4193/22 від 07.04.2023 року. Однак, як вбачається з інформації про виконавче провадження, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає син померлого- ОСОБА_3 (а.с. 23), який також є власником 1/2 частки вказаного житлового будинку (а.с. 16). Отже, починаючи з дати відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ОСОБА_1 мала можливість прибути за вищевказаною адресою з метою виявлення необхідних документів.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом можуть бути визнані поважними причинами тільки ті, які свідчать, що у спадкоємця були реальні перешкоди для подання такої заяви.
Не є поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач об`єктивно могла раніше звернутися до нотаріуса, оскільки знала достовірно, що спадкодавець помер, мала реальну можливість прибути за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає син померлого- ОСОБА_3 з метою виявлення необхідних для оформлення спадщини документів, суд вважає, що відсутні поважні причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємицею.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дмитренко Володимир Павлович, до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Полтавським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 05.02.2025 року.
Суддя: Т. О. Зуб