УХВАЛА

про забезпечення позову

06 лютого 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Володимирова про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування, укладений між ним та ОСОБА_2 17.06.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В., зареєстрований у реєстрі за №844.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року клопотання представників позивача про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено, повернуто на стадію підготовчого провадження у цивільній справі №766/16128/20.

04.02.2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лапко Е.М. подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої вказав, що в провадженні суду перебуває справа про визнання договору дарування недійсним, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову можливо утруднить виконання рішення суду, а відтак, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов наступного.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним.

Складовими права власності на нерухоме майно є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову позивачка вважає за необхідне тимчасово обмежити відповідача у праві розпорядження спірним майном, та полягає у його арешті, що є складовою оспорюваного права власності.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) та у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №200/17474/18 (провадження № 61-8712св19).

Єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договору дарування.

За відповіддю №1097923 від 06.02.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за особою з ідентифікацний кодом НОМЕР_1 , що відповідає РНОКПП відповідачки ОСОБА_2 , про який повідомлений суд у відзиві на позовну заяву.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, судом враховується обставини, які можуть зробити неможливим ефективний спосіб захисту прав позивача, в разі задоволення позову, оскільки відповідач може розпорядитися спірним майном, що в разі ухвалення рішення може утруднити його виконання.

Суд дійшов висновку що невжиття вказаних заявником заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі задоволення позову, виходячи зі співмірності позовних вимог, суд дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та забороною розпорядження, змінення цільового призначення та конфігурації спірних земельних ділянок.

Накладення арешту на майно фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо накладення арешту на рухоме майно.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частина 1 ст.158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала в повному обсязі складена 06 лютого 2025 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-150, 157, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Володимирова про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус