05.02.25
Справа № 635/906/25
Провадження № 2/635/3156/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Базов О.В., розглянувши матеріал позовної заяви голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткіна С.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 до судді Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю органу державної влади в розмірі 1000000 гривень, під час розгляду кримінального провадження № 554/6124/19, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області звернувся голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист»

Вяткін С.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 з позовною заявою до судді Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю органу державної влади в розмірі 1000000 гривень,

під час розгляду кримінального провадження № 554/6124/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 31 січня 2025 року позовну заяву передано для розгляду судді Базову О.В.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Способи захисту порушеного права визначені у ст.16 ЦК України.

Позивач вказує, що як голова громадської організації «Наука, освіта та правозахист»

мав намір надати правову допомогу члену ХОГО-НОН обвинуваченому ОСОБА_2 , вважає

що суд порушив право обвинуваченого на захист.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження

у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя,

є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики

до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року

«Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності

та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду

та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком

у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12.06.2009 р. «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів

та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз`яснено,

що у розумінні положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7, 9, ч.1 ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність

і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства.

Згідно п. 55 висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави. Вчинені суддею (судом) процесуальні дії з розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони вчиняються чи ухвалюються. Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення

не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу.

Тобто, якщо позивач вважає, що суд допустив порушення норм права під час розгляду його справи, він має можливість оскаржити ухвалені у цих справах судові рішення до судів вищих (апеляційної чи касаційної) інстанцій у порядку та з підстав, визначених у відповідному процесуальному законі.

Щодо цивільної відповідальності, до якої позивач має намір притягнути суддю, Консультативна рада європейських суддів зазначає, що, беручи до уваги принцип незалежності суду: а) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); б) будь-яка компенсація за інші недоліки

в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави; в) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Зазначений підхід однаково застосовний як особисто до суддів, так і до судів, у яких вони здійснюють правосуддя.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом,

не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених

за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах: від 08 травня 2018 року у справі № 521/18287/15-ц (провадження

№ 14-90цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (провадження

№ 14-399цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19).

Приймаючи до уваги, що заява голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткіна С.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1

до судді Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю органу державної влади в розмірі 1000000 гривень, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за вказаним позовом. Оскільки суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи,

а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені, а будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави.

Разом з тим, позивач визначив відповідачем у справі суддю Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., а не державу.

На підставі викладеного, керуючись ст.186, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» Вяткіна С.В.

в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 до судді Полтавського апеляційного суду

Герасименко В.М. про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю органу державної влади в розмірі 1000000 гривень, під час розгляду кримінального провадження № 554/6124/19.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню

із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Олександр БАЗОВ