УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

03 лютого 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., розглянувши матеріали заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Дебт Форс» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме замінити вибулого стягувача АТ "УКРСОЦБАНК" у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі: №2604/18288/2012 на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про стягнення з боржника яким є: ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСОЦБАНК" заборгованості за кредитним договором № 0047.

Ухвалою від 03.01.2025 року заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без руху.

На виконання ухвали суду про залишення заяви без руху представником заявника подано клопотання про передачу заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва, оскільки вказаним судом видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Як встановлено в частині першій статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, ураховуючи вимоги, закріплені в частині другій статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зокрема статтею 442 ЦПК України не встановлено іншого правила підсудності справ про заміну сторони виконавчого провадження, як встановлено відповідно до ч.1 ст. 446 ЦПК України, а саме: процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частина 2 цієї статті визначає підсудність вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів (посадових осіб) судом за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципового значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Саме такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21.

В контексті положень процесуального законодавства щодо визначення порядку розгляду та вирішення питань, що виникають під час виконавчого провадження, та порядку судового контролю, виконавчі документи, перелічені у статті 3 Закону «Про виконавче провадження», можна поділити на дві групи:

а) «судові» - видані судами України, в тому числі, на виконання судових рішень:

- виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

- судові накази;

- ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

б) «несудові» - видані іншими органами чи посадовими особами, як результат реалізації їх компетенції:

- виконавчі написи нотаріусів;

- посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

- постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

- постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

- рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

- рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

- рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Слід зауважити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження може розглядатись лише щодо першої групи виконавчих документів.

Наведений поділ виконавчих документів на групи має значення для визначення порядку розгляду вирішення питань, що виникають під час виконавчого провадження, та порядку судового контролю.

Отже, вирішення процесуальних питань виконавчого провадження - що виникають під час виконання «судових» документів - вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом, відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК.

Вирішення процесуальних питань виконавчого провадження - що виникають під час виконання «несудових» документів - вирішуються судом за місцем виконання рішення, виданого відповідним органом, як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 446 ЦПК.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором.

Вирішення процесуальних питань виконавчого провадження, що виникають під час виконання «судових» документів, в даному випадку рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22 лютого 2012 року, - вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, тобто - Дніпровським районним судом м.Києва.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання ТОВ «Дебт Форс» про передачу заяви про заміну сторони виконавчого провадження за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва підлягає задоволенню..

Керуючись ст. ст. 31, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження передати на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Т.І. Рядча