Провадження № 2/752/545/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Уно Піца» про стягнення сум відповідальності за кредитним договором, -

присутні:

представник позивача: Пономаренко О.В. - (дов. від 17.07.2024р.)

відповідач 1: не з`явився

представник відповідача 1: Філь О.П. - адвокат (ордер серії АІ №1688608 від 26.08.2024р.)

відповідач 2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Уно Піца» про стягнення сум відповідальності за кредитним договором та просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму відповідальності 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3023 та Додатковою угодою № BL2023/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг за період з 01.11.2018р. по 01.11.2021р. в розмірі 48 139,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2021р. становить 1 264 941,15 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 18.06.2008р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3023 та Додаткову угоду №BL3023/К-1 до нього, відповідно до якого позичальнику ОСОБА_4 надано в межах ліміту грошові кошти в розмірі 520 000,00 доларів США, строком до 31.05.2009р. зі сплатою відсотків у розмірі 13,45% за користування кредитом. При цьому, як зазначає позивач, відповідач 1 звернувся до АТ «Універсал Банк» із заявкою на отримання кредитних коштів у сумі 520 000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна, зокрема, нежилих приміщень з №1 по №20 групи приміщень №200 (в літ. А), заг. пл. 408,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . В день оформлення Договору купівлі-продажу майна з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладено Договір

іпотеки, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно: нежилв приміщення з №1 по №20 групи приміщень №200 (в літ. А), заг. пл. 408,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, для забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 18.06.2008р. між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Уно Піца» укладено Договір поруки № BL3023-П1, за умовами якого поручитель ТОВ «Уно Піца» взяло на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність у разі невиконання умов Кредитного договору позичальником. 13.09.2013р. Шевченківським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі №761/15093/13-ц, яким задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ «Уно Піца» заборгованість за Кредитним договором у сумі 4 284 767,94 грн., що еквівалентно 536 065,05 доларів США. Станом на день звернення з даним позовом до суду рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2013р. не виконано, заборгованість за погашена. Враховуючи тривале невиконання рішення суду, нараховано на суму боргу по кредиту та відсоткам 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 01.11.2018р. по 01.11.2021р., тобто за три роки, які передували подачі такого позову. Щодо солідарного стягнення з ОСОБА_6 , то позивач зазначає, що відповідач 2 визнала та підтвердила, що нерухоме майно було придбане нею спільно з позивачем під час їхнього шлюбу, при цьому з її відома купівля майна здійснювалась за кредитні кошти і одразу була передана в іпотеку, а тому є всі підстави стверджувати, що кредит було отримано в інтересах сім`ї. 29.04.2021р. між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №НІ/1-Ф, за умовами якого АТ «Таскомбанк» набуло статуту нового кредитора за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3023 та Додаткового угодою № BL3023/К-1.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2023р. справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Уно Піца» про стягнення сум відповідальності за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.03.2023р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

ОСОБА_6 надала письмові пояснення щодо позовних вимог, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів укладення Кредитного договору в інтересах сім`ї, не містять згоди ОСОБА_6 на укладення як Кредитного договору, так і Договору іпотеки, а, отже, відповідач 2 не може бути солідарним відповідачем з ОСОБА_7 . Саме у зв`язку з відсутністю згоди ОСОБА_6 на укладення Кредитного договору та Договору іпотеки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2025р. у справі №761/16382/14-ц визнано недійсним Договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 18.06.2008р. Відповідач 2 звертає увагу на наявність двох судових рішень про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_6 (рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25.07.2016р. та рішення від 01.10.2018р. До того ж, відповідач 2 вказує про те, що 12.06.2023р. в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №761/15093/13-ц відбулись електронні торги з реалізації арештованого нерухомого

майна боржника - ОСОБА_5 (1/2 частина нежитлових приміщень з №1 по №20 групи приміщень №200 (в літ. А) загальною площею 408,30 кв.м. Вказане нерухоме майно було придбано переможцем торгів ТОВ ФК «Траст Фінанс» за 3 948 709,10 грн. Також відповідач 2 звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні виписки по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом за весь період кредитування, при цьому позивач посилається на те, що 3% річних нараховані на суму кредиту в розмірі 507 369,06 доларів США, проте не надано доказів того, що кредитна заборгованість позичальника обліковується у вказаній сумі, а не в розмірі, визначеному рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2013р.

Ухвалою суду від 07.08.2023р. позовну заяву АТ «Таскомбанк» до ТОВ «Уно Піца» залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 12.02.2024р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, заслухавши учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

18.06.2008р. між ВАТ «Універсал Банк», як кредитодавцем, та ОСОБА_3 , як позичальником, був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3023, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому Договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 520 000,00 доларів США, в порядку та на умовах, зазначених у Договорі.

За умовами Генерального договору про надання кредитних послуг (підпункт 1.2.1. п. 1.2.) позичальник повинен виконати свої зобов`язання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим Договором не пізніше 01.06.2033 року і виконати всі зобов`язання, передбачені індивідуальними угодами в терміни, встановлені індивідуальними угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобов`язань позичальника за індивідуальними угодами не повинні перевищувати термін, передбаченим цим пунктом Договору, якщо тільки не застосовується інший коротший термін виконання зобов`язань, встановлений цим Договором та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

У подальшому сторонами були укладені Додаткова угода BL3023/К-1 від 18.06.2008р., Додаток №2 від 18.06.2008р., Додаткова угода №1 від 17.09.2009р., Додаткова угода №1 від 14.09.2010р., Додаткова угода №3 від 09.09.2011р. до вказаного вище Генерального договору.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2013р. у справі №761/15093/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Уно Піца» про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволені та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Уно Піца» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг BL3023 та Додатковою угодою № BL3023/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг від 18.06.2008р. в сумі 4 284 767,94 грн., судовий збір у сумі 3 441,00 грн.

Судом у рішенні від 13.09.2013р. встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03.01.2013р. заборгованість складає 536 065,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4 284 767,94 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 507 369,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ - 4 055 400,90 грн., відсотків - 28 588,44 доларів США, за офіційним курсом НБУ - 228 507,40 грн., підвищені відсотки - 107,55 доларів США, за офіційним курсом НБУ - 859,65 грн.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018р. у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання грошового зобов`язання.

29.04.2021р. між Акціонерним товариством «Універсал Банк», як клієнтом, та Акціонерним товариством «Таскомбанк», як фактором, укладено Договір факторингу №НІ/11/2-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами.

Згідно з п. 2.2. Договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги на набуття фактором прав вимоги на борг.

Пунктом 2.3. Договору факторингу визначено, що відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно Додатку №2 до цього Договору, але не раніше оплати фактором суми, зазначеної в п. 3.1. Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги, визначені цим Договором, та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі реєстру прав вимог у день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1. цього Договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимог

підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору факторингу фактор зобов`язаний у день укладення сторонами цього Договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 55 000 000,00 грн.

29.04.2021р. між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» був підписаний Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу №НІ/11/2-Ф від 29.04.2021р., за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 80 штук, після чого, з урахуванням п. 2.1. Договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Загальна сума заборгованості складає 544 920 653,71 грн.

Також 29.06.2021р. був підписаний між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» Договір про відступлення прав за договорами застави.

За платіжним дорученням №4365 від 29.04.2021р. здійснено оплату за Договором факторингу №НІ/11/2-Ф від 29.04.2021р. на суму 55 000 000,00 грн.

Таким чином, Акціонерному товариству «Таскомбанк» перейшло право вимоги до позичальників згідно Договору факторингу №НІ/11/2-Ф від 29.04.2021р., в тому числі і позичальника ОСОБА_5 за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3023 від 18.06.2008р., що вбачається з реєстру прав вимог.

Предметом розгляду в даній справі є вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 48 139,27 доларів США на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України у зв`язку з невиконанням рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2013р. по сплаті боргу за Генеральним договором про надання кредитних послуг BL3023 та Додатковою угодою № BL3023/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг від 18.06.2008р.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань.

У відповідача 1 існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідач 1 не довів зворотнього належними засобами доказування.

Позивач шляхом подання даного позову пред`явив вимогу в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України про сплату 3% річних за період невиконання рішення з 01.11.2018р. по 01.11.2021р. у сумі 48 1239,27 грн.

Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019р. у справі №916/190/18.

Крім того, відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення та обмежується останніми трьома роками, що передували подачі такого позову.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).

З огляду на те, що відповідач 1 порушив грошове зобов`язання, в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Щодо стягнення нарахованої суми 3% річних солідарно, в тому числі, і з відповідача 2, суд зазначає наступне.

Так, позивач вимогу до відповідача 2 обгрунтовує тим, що кредитні кошти згідно Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3023 та Додаткової угоди № BL3023/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг від 18.06.2008р. були отримані в інтересах сім`ї для придбання та використання в інтересах подружжя нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з №1 по №20 групи приміщень №200 (в літ. А), заг. пл. 408,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого боргові зобов`язання, які витікають із кредитного договору, мають нести як чоловік - ОСОБА_8 , так і дружина - ОСОБА_2 , як солідарні боржники.

Разом з тим, суд відмічає, що 3% річних нараховані позивачем за невиконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2013р. у справі №761/15093/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Уно Піца» про стягнення заборгованості, по якому ОСОБА_2 не є боржником.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Сімейного кодексу України стягнення може бути накладено

на майно, яке є спільною сумісною власності подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, позивачу необхідно довести, що кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї, а також те, що кошти, які були отримані за кредитом були використані в інтересах сім`ї.

Разом з тим, позивач на підтвердження вказаних обставин не надає суду жодних доказів.

При цьому Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3023 від 18.06.2008р. та Договір іпотеки, укладений у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, не містять жодного положення проте, що нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з №1 по №20 групи приміщень №200 (в літ. А), заг. пл. 408,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , придбано за кредитні кошти.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними

доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір стягується у відповідності до ст. 141 ЦПК України та з відповідача 1 на користь позивача підлягає до стягнення 18 974,12 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Уно Піца» про стягнення сум відповідальності за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 3% річних за період прострочення виконання грошових зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за період з 01.11.2028р. по 01.11.2021р. у розмірі 48 139,27 (сорок вісім тисяч сто тридцять дев`ять доларів США 27 центів) доларів США.

3. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 залишити без задоволення.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 18 974,12 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн. 12 коп.) судового збору.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ).

Відповідач 1: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 07.02.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА