УХВАЛА

04 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 128/1072/24

провадження № 61-1410ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Грушицького А. І., Білоконь О. В., Лідовця Р. А., Коротуна В. М., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Пророка В. В., Яремка В. В. за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду 13 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив виділити йому в натурі 1/2 частку із: земельної ділянки площею 0,1552 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :02:005:0034; земельної ділянки площею 0,1453 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :02:005:0033, та земельної ділянки площею 0,2500 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :02:005:0035.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 01 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 24 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув її позивачу.

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 13 травня 2024 року відмовив у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року та повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Верховний Суд ухвалою від 12 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі повернув заявнику (провадження № 61-8843ск24).

Верховний Суд ухвалою від 17 вересня 2024 року визнав подання ОСОБА_1 повторної касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі зловживанням процесуальними правами та повернув її заявнику (провадження № 61-12317ск24).

Верховний Суд ухвалою від 04 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі вважав неподаною та повернув заявнику (провадження № 61-14062ск24).

Верховний Суд ухвалою від 24 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі вважав неподаною та повернув заявнику (провадження № 61-16304ск24).

31 січня 2025 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року в указаній вище справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Литвиненко І. В.

Касаційна скарга містить заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Білоконь О. В., Грушицького А. І., Лідовця Р. А., Коротуна В. М., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Яремка В. В., Пророка В. В. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, оскільки вказані судді безпідставно залишали без руху та повертали його касаційні скарги в інших провадженнях.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Також, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Грушицького А. І. зводяться до незгоди з його процесуальними судовими рішенням у межах іншої справи (справ), що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заяви ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Грушицького А. І.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що суддя Грушицький А. І. прямо заінтересований у результаті розгляду справи.

Інших змістовних доводів та підстав для відводу судді Грушицького А. І. заявник не наводить.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Водночас заява про відвід щодо інших суддів Верховного Суду підлягає залишенню без розгляду, оскільки відвід заявлено суддям Білоконь О. В., Лідовцю Р. А., Коротуну В. М., Синельникову Є. В., Пророку В. В., які не входять до складу колегії суддів, визначеної для розгляду справи № 128/1072/24, провадження № 61-1410ск25, а також Хопті С. Ф. та Яремку В. В. , які є суддями Верховного Суду у відставці.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід Хопти С. Ф., Яремка В. В. та суддів Верховного Суду Білоконь О. В., Лідовця Р. А., Коротуна В. М., Синельникова Є. В., Пророка В. В. залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Грушицького А. І. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Грушицького А. І. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко