Єдиний унікальний номер справи 183/2081/24
Провадження № 2/183/2002/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13.08.2018 у розмірі 21 337,77 грн., а також за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07.07.2018 у розмірі 20 751,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z41.20523.004212796. Також, 07 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z41.20523.004088231. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13 серпня 2018 року та кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07 липня 2018 року укладеними між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13 серпня 2018 року в сумі 21 337,77 грн., з яких: 7000,11 грн. заборгованість за основним боргом, 14337,66 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями; за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07 липня 2018 року в сумі 20 751,92 грн., з яких: 6650,12 грн. заборгованість за основним боргом, 14101,80 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13 серпня 2018 року в сумі 21 337,77 грн. та за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07 липня 2018 року в сумі 20 751,92 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у зазначеному розмірі та судові витрати.

Ухвалою суду від 04 червня 2024 року, було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву.

Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Судом установлено, що07 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z41.20523.004088231 згідно якого позичальник отримав кредит на поточні потреби в сумі 8 400 грн., включаючи витрати на страховий платіж, та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами строком на 24 місяці, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Зазначений договір підписаний відповідачем (а.с. 15).

Відповідно ордерів розпорядження № 1 та № 2 від 07.07.2018 року видане розпорядження про перерахування коштів за договором № Z41.20523.004088231 від 07.07.2018 на суму 7000,00 грн. та 1400,00 грн. (а.с. 17).

Також між сторонами 07 липня 2018 року підписаний договір добровільного страхування життя (страхування від нещасного випадку) № Z41.20523.004088231 (а.с. 16 зворот сторінки). Позичальник також підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови надання коштів у кредит з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний власноручним підписом відповідача (а.с. 17 зворот сторінки 18).

13 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z41.20523.004212796 згідно якого позичальник отримав кредит на поточні потреби в сумі 8 400 грн., включаючи витрати на страховий платіж, та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами строком на 24 місяці, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Зазначений договір підписаний відповідачем (а.с. 6).

Відповідно ордерів розпорядження № 1 та № 2 від 07.07.2018 року видане розпорядження про перерахування коштів за договором № Z41.20523.004212796 від 13.08.2018 на суму 7000,00 грн. та 1400,00 грн. (а.с. 8).

Також між сторонами 13 серпня 2018 року підписаний договір добровільного страхування життя (страхування від нещасного випадку) № Z41.20523.004212796 (а.с. 8 зворот сторінки). Позичальник також підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови надання коштів у кредит з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, тощо. Паспорт споживчого кредиту підписаний власноручним підписом відповідача (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк»» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк»» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників (а.с. 24-25). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників № 4 до Договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13 серпня 2018 року в сумі 21 337,77 грн., за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07 липня 2018 року в сумі 20 751,92 грн., (а.с. 26).

Також зазначає, що відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 31.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07 липня 2018 року в сумі 20 751,92 грн., з яких: 6650,12 грн. заборгованість за основним боргом, 14101,80 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 23). Відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 31.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13 серпня 2018 року в сумі 21 337,77 грн., з яких: 7000,11 грн. заборгованість за основним боргом, 14337,66 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Представником позивача, у якості доказу переходу права вимоги від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Z41.20523.004212796 від 13.08.2018 та за кредитним договором № Z41.20523.004088231 від 07.07.2018, надано договір факторингу. Однак, такий договір факторингу не є належним доказом відступлення права вимоги, оскільки містить лише копії окремі аркуші договору факторингу (лише сторінки 1, 2, 3, 7), що не є витягом з документа в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам щодо оформлення витягів з документів, встановлених чинним законодавством України. Також, належним чином засвідчені копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченою копією самого документа. З огляду на вищезазначене, суд не приймає надані позивачем копії окремих аркушів договору факторингу як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні ст. 77-79 ЦПК України.

Разом з тим, на підтвердження переходу права грошової вимоги надано витяг з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу, який не містять підпису посадової особи АТ «Ідея Банк» і відтиску печатки, тобто їх зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом.

Отже, позивачем не доведено перехід права вимоги до ОСОБА_1 від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами № Z41.20523.004212796 від 13.08.2018 та № Z41.20523.004088231 від 07.07.2018.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже зазначалось вище, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відбулось укладання договору факторингу, відповідно до якого позивач в подальшому набув право грошової вимоги до відповідача, що взагалі позбавляє суд можливості встановити, чи має позивач право на звернення до відповідача з вказаним позовом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач у позові виклав обставини, якими обґрунтовував заявлені вимоги та зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, як і не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просив розглянути справу без їхньої участі, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

За таких обставин, суд висновує, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на сторону позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

- відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено і підписано 10 лютого 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна