Справа № 539/5320/24
Провадження № 2/539/198/2025
06.02.2025 м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Овчаренко О.Л., за участю секретаря Ковтун І.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, стягнення половини вартості за навчання та проживання у гуртожитку, -
26.11.2024 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що окрім їх спільних двох дітей відповідач ще має неповнолітнього сина.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис за №375. Батьками є сторони по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .
Згідно копії довідки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» №501-72 від 14.11.2024 ОСОБА_3 є студенткою І курсу групи 101-ФДН Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної форми навчання і навчається з 01.09.2024 на факультеті філології, психології та педагогіки. Навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Наказ про зарахування від 12.08.2024 №824-ф,а. Орієнтовний термін навчання до 30.06.2028.
Згідно копії довідки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» вих.№15-10/4515 від 18.11.2024 загальний розмір плати за проживання в гуртожитку №1 за одне ліжко-місце для студентки 1-го курсу ОСОБА_3 становить 1000,00 грн. на місяць, в тому числі 800,00 грн. плата за проживання та 200,00 грн. плата за надання послуг з поліпшеними умовами проживання. Плата за проживання в гуртожитку №1 на період з 01.09.2024 по 31.10.2024 для даної студентки становить 2000,00 грн.
Відповідно до копії довідки вих.№01-35/5, виданої 08.01.2025 Комунальним закладом «Степанівський заклад дошкільної освіти (дитячий садок) «Веселка» Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 з 01.01.2025 переведена з посади головного бухгалтера на посаду бухгалтера з 9 тарифним розрядом (посадовий оклад 5527,00 грн.) та встановлена надбавка за складність 50% від посадового окладу (2763,50 грн.).
Згідно копії рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.02.2012 по справі №1618/229/2012 шлюб, зареєстрований 04.08.2006 у Відділі РАЦС міста Лубни Лубенського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №199, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
З копії судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.08.2024 по справі №539/2718/24 вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно із 02.07.2024 до досягнення дітьми повноліття.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17 вказано, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому судом встановлено, що сторони мають ще одну дочку неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якої судовим наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.08.2024 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення повноліття. Також позивач повідомила суду, що у відповідача ще є неповнолітній син. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу відповідача щомісячно є справедливим та розумним з огляду на всі встановлені судом обставини справи та з огляду на ті матеріальні потреби, наявність яких довела позивач. Визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача буде надмірним, адже відповідач окрім повнолітньої дочки має ще двох неповнолітніх дітей. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню.
Позивач звернулась з позовом до суду 21.11.2024, відповідно саме з цієї дати згідно ч. 1 ст. 191 СК України і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, підлягають стягненню аліменти.
У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача половини вартості за навчання та проживання у гуртожитку суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що дочці сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 18 років.
Зі змісту позовних вимог, заявлених в якості стягнення додаткових витрат на дочку, яка продовжує навчання, вбачається, що позивач просить стягнути такі витрати, понесені нею як до, так і після досягнення дочкою повноліття, а також які мають бути понесені у подальшому. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше і відповідно до ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Оскільки за змістом ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), то аналіз відповідної норми закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Витрати, понесені на оплату за проживання у гуртожитку, також не можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Також суд зазначає, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли повнолітні син, дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, від 29 січня 2018 року у справі №622/373/16-ц. Цим рішенням судом ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення дочкою сторін навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Отже, саме за рахунок аліментів на повнолітню дочку покриваються витрати на навчання, проживання у гуртожитку, тощо. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення половини вартості за навчання та проживання у гуртожитку задоволенню не підлягають.
У зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання даного позову.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 807 гривень 47 копійок.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, стягнення половини вартості за навчання та проживання у гуртожитку задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 листопада 2024 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 807 (вісімсот сім) гривень 47 (сорок сім) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.02.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя О.Л. Овчаренко