Справа №2601/8115/12
Провадження №6/752/164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач ТОВ «ФК «Омега Фактор», боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коротя Роман Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач ТОВ «ФК «Омега Фактор», боржник ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.05.2013 Голосіївським районним судом м. Києва було винесено рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/95-12/172 від 16.07.2008 в розмірі 3 205 341,19 грн.

Виконання вказаного кредитного договору було забезпечено договором іпотеки від 16.07.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзенк банк Аваль», предметом іпотеки за яким виступало нежитлове приміщення, цеху ширпотребу на території ВАТ "Меблева фабрика", за адресою АДРЕСА_1 загальною площею: 2137,2 кв.м.

На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2013 був виданий виконавчий лист. Виконавче провадження НОМЕР_1 перебуває на примусовому виконанні в Голосіївському ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

03.10.2017 Голосіївським районним судом м. Києва замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк».

10.11.2017 державним реєстратором Київської обласної філії комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Ткаченко Тетяною Сергіївною, було зареєстровано в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» за ПАТ «Кристалбанк» право власності на нежитлове приміщення, цеху ширпотребу на території ВАТ "Меблева фабрика", за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею: 2137.2 квадратних метрів.

04.07.2023 Голосіївським районним судом м. Києва замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК Омега Фактор».

Вказаний вище виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки борг за кредитним зобов`язанням, відносно якого він видавався погашений, а відтак обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням.

Просив:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий 07.03.2014 на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2013 по справі № 2601/8115/12 відносно стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/95-12/172 від 16.07.2008.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляду справи без його участі та участі заявниці.

Інші учасники справи до суду не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

16.07.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/95-12/172 від 16.07.2008, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодавець зобов`язується перед іпотекодержателем до 14.07.2023 включно повернути кредит в розмірі 350000 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесення ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах. (п. 1.1. договір іпотеки від 16.07.2008).

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, цеху ширпотребу на території ВАТ «Меблева фабрика», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2137, 2 кв.м., яке буде належати іпотекодавцю на праві власності після його Державної реєстрації відповідно до договору купівлі-продажу від 16.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Томаєвою М.Ю. за реєстровим №520.

13.05.2013 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №2601/8115/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договорові в сумі 401169, 11 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення до суду становить 3205341, 19 грн, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

07.03.2014 на підставі вищезазначеного рішення від 13.05.2013 Голосіївським районним судом міста Києві видано виконавчий лист №2601/8115/12.

03.10.2017 Голосіївським районним судом міста Києві у справі №2601/8115/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13.05.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Замість Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» визнано стягувачем Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк».

11.01.2021 головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Удавіцькою Є.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва №2601/8115/12 від 07.03.2014.

04.07.2023 Голосіївським районним судом міста Києві у справі №2601/8115/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13.05.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Замість Акціонерного товариства «Кристалбанк» визнано стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фактор».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна №167172747 від 20.05.2019 нежитлове приміщення, цеху ширпотребу на території ВАТ «Меблева фабрика», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2137, 2 кв.м. з 10.11.2017 знаходиться у власності ПАТ «Кристалбанк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 112, підстава виникнення права власності договір іпотеки, серія та номер: 522, виданий 16.07.2008, видавник ПН КМНО Томаєва М.Ю.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 2, 4, 5 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Натомість положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», який набрав чинності 04 листопада 2018 року та введений в дію 04 лютого 2019 року (далі - Закон № 2478-VII), визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

- боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя;

- боржником - юридичною особою або фізичною особою-підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції Закону № 2478-VII фактично - частина п`ята статті 36 Закону України «Про іпотеку») є спеціальною нормою, яка поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою, що виключає застосування загальної норми статті 599 ЦК України про припинення зобов`язання лише належним виконанням. Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання. Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення. Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 759/6703/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 263/3809/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 204/7148/16-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі № 337/7391/13-ц, від 20 листопада 2020 року у справі № 295/795/19, від 17 лютого 2021 року у справі № 754/5275/16, від 11 березня 2021 року у справі № 524/378/17 та були застосовані судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Допускаючи можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, законодавець тим встановлює правило про те, що після завершення позасудового врегулювання, зокрема стягнення на предмет іпотеки, переданий боржником, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки вважається таким, що погашає всі вимоги кредитора до боржника, незалежно від того, чи перевищує вартість предмета іпотеки розмір вимог кредитора.

Законодавець у такий спосіб встановив баланс між майновими правами та інтересами кредитора-іпотекодержателя і боржника, надавши можливість швидкого та ефективного задоволення його вимог, запобігаючи при цьому можливості зловживанням кредитором своїм становищем та вимагаючи добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18.

Аналізуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів заяви щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд враховує, що договір іпотеки від 16.07.2008,укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , не містить застережень щодо відступу від положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

За таких обставин суд вважає доведеною існування матеріально-правової підстави, зокрема, завершення позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ПАТ «Кристалбанк», що має наслідком визнання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 07.03.2014 по справі №2601/8115/12 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договорові в сумі 401169, 11 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення до суду становить 3205341, 19 грн, судовий збір у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Голосіївського районного суду міста Києва, виданий 07.03.2014 на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2013 по справі № 2601/8115/12.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала складена 31.01.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова