Справа № 604/1501/24
Провадження № 2/604/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого - судді Сидорак Г.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиськ Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС», Петренко Н.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №Р25.00211.004515554 від 09 листопада 2018 року, та №С-211-0 від 10 квітня 2018 року, у сумарному розмірі 55376,20 гривень та судових витрат у розмірі 2422,40 грн, посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р25.00211.004515554. Відповідно до розділу 1 договору, Банк надає позичальнику кредит у розмірі 26081,00 гривень, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надається строком на 36 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 10,0 % річних. Крім того, 10.04.2018 року між АТ «Ідея Банк» ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № С-211-0. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у максимальному розмірі 200000 гривень. Ліміт Кредитної лінії, наданий ОСОБА_1 на момент укладення кредитної угоди становив 5 000 гривень. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Кредитними договорами виконало та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов Договорів, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договорами № Р25.00211.004515554 від 09.11.2018 та № С-211-0 від 10.04.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за договором № Р25.00211.004515554 складає: заборгованість за основним боргом 20409,53 гривень; заборгованість за відсотками - 6493,81 гривень; заборгованість за іншими процентними платежами - 15729,16 гривень, в загальному заборгованість - 42632,50 гривень. Заборгованість за договором № С-211-0 складає: заборгованість за основним боргом 4946,71 гривень; заборгованість за відсотками - 7796,99 гривень; заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 гривень, в загальному заборгованість - 12743,70 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому в позовних вимогах зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, а також щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № Р.25.00211.004515554. Відповідно до розділу 1 договору, Банк надає позичальнику кредит у розмірі 26081,00 гривень, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надається строком на 36 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 10,0 % річних.

Крім того, 10 квітня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду №С-211-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у максимальному розмірі 200000 гривень. Ліміт Кредитної лінії, наданий ОСОБА_1 на момент укладення кредитної угоди становив 5000 гривень.

АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Кредитними договорами виконало та надало позичальнику грошові кошти. Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання із істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Вказане слідує із довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Р25.00211.004515554 від 09.11.2018 року, станом на 25.07.2023 року, та довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С-211-0 від 10.04.2018 року, станом на 25.07.2023 року.

25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. Так, за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором № № Р25.00211.004515554 від 09.11.2018 та договором №С-211-0 від 10 квітня 2018 року. Вказане підтверджується копіями витягів з реєстру боржників до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 №1 та №2.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за Кредитними договорами № Р25.00211.004515554 від 09 листопада 2018 року та № С-211-0 від 10 квітня 2018 року на загальну суму 55376,20 гривень.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126, ) заборгованість за Кредитними договорами №Р25.00211.004515554 від 09.11.2018 року та №С-211-0 від 10.04.2018 року у сумарному розмірі 55376 (п`ятдесят п`ять тисяч триста сімдесят шість гривень) 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» понесені судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак