06.02.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року

м.Харків

Справа №642/4335/21

Провадження №6/642/14/25

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Євтіфієвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Приходько Любові Вікторівни про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 по справі № 642/4335/21,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2025 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Приходько Л.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій вона просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 по справі №642/4335/21 шляхом стягнення з Державного бюджету України в якості відшкодування моральної шкоди 360 розмірів мінімальної заробітної плати в Україні (6700 грн.), прийнятій на момент винесення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що на розгляді Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області перебуває заява ОСОБА_1 щодо виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м.Харкова від 07.08.2024 по справі №642/4335/21 про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України в якості відшкодування моральної шкоди 360 (триста шістдесят) розмірів мінімальної заробітної плати в Україні (6700) грн., прийнятій на момент винесення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000 (два мільйони чотириста дванадцять тисяч) грн.

На думку представника заявника, суд, постановивши рішення про стягнення суми моральної шкоди, помилково ототожнив державу і державний бюджет з конкретним органом державної влади юридичною особою публічного права, якою є Державна казначейська служба України, та зазначив у рішенні суду про стягнення моральної шкоди в загальній сумі 2 412 000 грн, відшкодування якої відповідно до статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного Кодексу України здійснюється за рахунок держави.

Вказані обставини істотно ускладнюють виконання вищевказаного виконавчого листа, тому заявник вимушена звернутися до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.01.2025, заява надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Тверезовська І.С., яка діє на підставі довіреності, надала суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, підтримала вимоги, викладені в заяві та просила суд змінити спосіб та порядок виконання судового рішення (а.с.25).

Оскільки положеннями ЦПК України не передбачено обов`язкової явки учасників процесу, тому суд розглядає заяву у відсутність учасників справи.

Водночас, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, треті особи: Служба безпеки України, ДУ «Харківській слідчий ізолятор», ДУ «Сумський слідчий ізолятор» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 360 розмірів мінімальної заробітної плати в Україні (6700 гривень), прийнятій на момент винесення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000 грн. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 з урахуванням індексації та компенсації за несвоєчасну виплату у загальному розмірі: 235 489, 06 грн., які складаються з: грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 99 187,83 грн.; індексації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 5 753,82 грн.; компенсації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 123 389, 66 грн.; компенсації індексації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 7 157,75 грн. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 545 041,51 грн., які складаються з: 164 163 грн. витрати на правову допомогу за період з 2012 по 2021 (включно); 349 878,51 грн. - інфляційні втрати витрат на правову допомогу за період з 2012 по 2021 (включно) станом на січень 2023; 31 000 грн. - витрати на правову допомогу з моменту подання позовної заяви до суду до моменту ухвалення рішення суду. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертного дослідження розміру втрат заробітної плати № 13914 у розмірі 3 963,60 грн. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 17 555,61 грн. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення економічної експертизи у розмірі 18 877 грн. Судові витрати у вигляді судового збору віднесено за рахунок держави. В іншій частині позовних вимог відмовлено (Том-5, а.с. 32-47).

Постановою Харківського апеляційного суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2023 року змінено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 656 600 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 з урахуванням індексації та компенсації за несвоєчасну виплату у загальному розмірі:235 489,06 грн., які складаються з: грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 99187,83 грн.; індексації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 5753,82 грн.; компенсації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 123389, 66 грн.; компенсації індексації грошового забезпечення за період з 15.03.2012 по 24.08.2015 у розмірі 7157,75 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 164 163 грн. витрати на правову допомогу за період з 2012 по 2021 (включно); 31000 грн. - витрати на правову допомогу з моменту подання позовної заяви до суду до моменту ухвалення рішення суду. Стягнуно з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертного дослідження розміру втрат заробітної плати № 13914 у розмірі 3963,60 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 17555,61 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення економічної експертизи у розмірі 18 877 грн. В іншій частині рішення залишено без змін (Том-5, а.с. 220-230).

Постановою Верховного суду від 10.07.2024 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смілянського Я.Г. задоволено частково. Касаційну скаргу керівника Сумської обласної прокуратури залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року в частині розміру стягуваного на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в частині розміру у 656 600,00 грн - скасовано, залишено в силі в цій частині рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023 року, яким розмір відшкодування моральної шкоди визначений у 2 412 000 гривень. В іншій оскаржуваній частині постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року залишено без змін. Стягнуто із Сумської обласної прокуратури на користь держави судовий збір у розмірі 13 279,82 грн. (Том-6, а.с.91-102).

07.08.2024 Ленінським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист Верховного суду по справі №642/4335/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, треті особи: Служба безпеки України, ДУ «Харківській слідчий ізолятор», ДУ «Сумський слідчий ізолятор» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність.

08.10.2024 за вх. №Т-11-3092 до Державної казначейської служби України надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання рішення, в якій він просить прийняти на примусове виконання виконавчого листа Верховного суду від 10.07.2024 по справі №642/4335/21 про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 360 розмірів мінімальної заробітної плати в Україні (6700) грн., прийнятій на момент винесення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно із частиною 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Виходячи зі змісту пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі №350/426/16-ц, від 05.09.2018 року у справі №2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України.

При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Верховним Судом сформувалась відповідна практика щодо формулювання у судових рішеннях способу стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (Державного бюджету України), який має відповідати приписам статті 56 Конституції України, статей 1167-1176 Цивільного кодексу України, а також інших правових норм, що передбачають випадки такого відшкодування.

За результатами розгляду справи № 910/23967/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині рішення.

Відповідні висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №461/9982/19, від 15.03.2023 у справі № 591/7146/20, від 13.09.2023 у справі № 501/85/22, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц, від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22, згідно з якими помилковими є рішення судів в частині визначення такого способу відшкодування шкоди «шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України…».

Оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шляхи списання коштів, вид рахунку з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів, суб`єкт виконання судового рішення, суд вважає, що належним способом виконання рішення у цій справі є стягнення на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкодисаме з Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про зміну порядку та способу виконання судового рішення від 10.10.2023 у справі №642/4335/21 підлягають задоволенню, оскільки, змінивши спосіб виконання судового рішення як того просить заявник, суд фактично не змінить його суті, однак це сприятиме фактичному виконанню рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 260, 261, 433, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Приходько Любові Вікторівни про зміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 по справі №642/4335/21 - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10.10.2023 по справі №642/4335/21 шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди360 (триста шістдесят) розмірів мінімальної заробітної плати в Україні (6700 грн.), прийнятій на момент винесення відповідного рішення суду, тобто в загальній сумі 2 412 000 (два мільйони чотириста дванадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталя ПЕТРОВА