Справа № 161/8176/24 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/196/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Матвійчук Л. В.,

секретар Власюк О. С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 подану її представником ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року клопотання представника відповідача задоволено.

Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, поновити провадження у справі.

Покликається на те, що в матеріали справи не містять достовірних доказів того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, бере участь у виконанні бойових завдань, у здійснені заходів забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Відповідач бере участь у справі через свого представника.

Також представник позивача зазначила, що у провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді справа № 140/5825/24 за позовом ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В даній справі відповідач користується правничою допомогою через свого представника, надалі оскаржує рішення у справі 140/5825/24. Відповідач подав клопотання про зупинення провадження в справі про позбавлення батьківських прав, оскільки перебуває на військовій службі, проходження якої одночасно для нього не є перешкодою позиватись до суду апеляційної інстанції у справі 140/5825/24, користуючись правничою допомогою адвоката.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач та його представник у судове засідання не звились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання.

07 лютого 2025 року від ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не може з`явитися в судове засідання у зв`язку з сімейними обставинами.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Таким чином, поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі.

Судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Від виконавчого комітету Луцької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи з урахуванням інтересів дитини.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з відповіддю начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 08/14214-24-Вих від 29.11.2024, відповідач ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, у військовій частині НОМЕР_3 з 12.06.2024.

Відтак, відповідач перебуває у складі Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи те, що з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, відповідач ОСОБА_3 перебуває у складі Збройних Сил України, як військовослужбовець, безпосередньо залучений до заходів з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, зупинення провадження у справі в даному випадку є обов`язком суду.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі на підставі приписів пункту 2 частини І статті 251 ЦПК України, норми якої є імперативними, тому незалежно від предмета позовних вимог, складу учасників, інших обставин, у разі надання доказів про перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, ці норми передбачають обов`язок суду зупинити провадження в справі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів на підтвердження перебування відповідача на військовій службі у військовій частині, що переведена на воєнний стан, є необґрунтованими, оскільки суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам, оскільки положеннями п.2 ч.1 ст.251ЦПКУкраїни визначено обов`язок, а не право суду зупинити провадження у справі з зазначеної у ньому підстави. Цією нормою не передбачено можливість зупинення провадження у справі в залежність від участі чи неучасті у бойових діях сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Наявна у справі відповідь чальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України є належним та допустимим доказом перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України під час воєнного стану. Доказів на спростування викладеного вище, суду не надано.

Аргументи апеляційної скарги, у яких заявник звертає увагу наявність у відповідача представника і на його участь в якості позивача у іншій справі, не впливає на законність постановленої ухвали, оскільки згідно з ч. 3 ст. 252 ЦК України суд не зупиняє провадження у справі у випадках, встановлених п.п. 1-3 ч.1 цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, однак таке виключення не може бути застосоване при вирішенні спірного процесуального питання, адже суд зупинив провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, де встановлено безальтернативний обов`язок суду зупинити провадження, а не його право.

Інші аргументи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника з оскарженою ухвалою, до суб`єктивної оцінки норм законодавства, та не спростовують висновків суду, викладених в ухвалі.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року в даній справі залишити без змін на підставі статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 подану її представником ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: