Провадження №2/752/739/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання усиновлення недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання усиновлення недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.10.2014 він та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12.06.2020 по справі №752/3807/20.

ОСОБА_7 мала дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_9 .

Після їх знайомства, вони стали проживати разом, він повністю забезпечував родину, відповідач ніде не працювала. З ними проживали дочка відповідача та його син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки він є громадянином Держави Ізраіль, вони планували в подальшому виїзд до цієї держави, а тому ОСОБА_4 запропонувала йому удочерити її малолітню дочку ОСОБА_8 , з метою безперешкодного виїзду дитини за кордон. Намірів усиновити його сина відповідач не мала.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27.06.2017 по справі №752/8077/17 здійснено усиновлення ОСОБА_8 ОСОБА_11 .

Їх стосунки з ОСОБА_8 не склалися, незалежно від його волі, вона не приймала його як батька, що унеможливлювало виконання ним батьківських обов`язків.

21.11.2018 він виїхав з України та вони припинили спільне проживання з відповідачем.

З того часу з ОСОБА_8 він жодних відносин не підтримував, вона не бажала з ним спілкуватися.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.11.2022 по справі №752/12370/21 він позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_8 .

Як вбачається з цього рішення, 25.11.2021 ОСОБА_8 змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 », що в свою чергу підтверджує той факт, що ані відповідач, ані ОСОБА_8 не бажали настання наслідків усиновлення, ОСОБА_8 ніколи не вважала його своїм батьком.

З огляду на те, що вона взяла прізвище свого біологічного батька, лише останнього вона вважає своїм батьком, що в свою чергу суперечить меті усиновлення.

Метою відповідача при наданні нею дозволу на усиновлення її дочки, було не дійсне настання наслідків усиновлення, а лише отримання в майбутньому дитиною громадянства Держави Ізраіль та отримання від нього аліментів.

Висновок про доцільність усиновлення ним малолітньої дитини ОСОБА_8 від 10.04.2017, зроблений Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією без отримання згоди батька дитини ОСОБА_9 , на підставі того, що віндитини визнаний недієздатним рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014 у справі №369/1788/14-ц.

Однак, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду України від 19.10.2016 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014, ухвалу спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2017 заяву ОСОБА_14 , заінтересована особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання ОСОБА_9 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна залишено без розгляду. Зазначена ухвала набрала законної сили 05.04.2017.

Отже, на день надання висновку Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією про доцільність усиновлення від 10.04.2017 та на день ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення про усиновлення від 27.06.2017 батько дитини ОСОБА_9 був дієздатним і відповідно до вимог ч. 1 ст. 217 СК України повинен був надати дозвіл на усиновлення дитини.

Оскільки усиновлення ОСОБА_8 відбулось без згоди її батька ОСОБА_9 , то воно повинно бути визнано судом недійсним.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову від 02.04.2024 просив:

визнати усиновлення ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке було проведено на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року по справі №752/8077/17 усиновлювачем за яким є ОСОБА_6 , недійсним;

внести зміни до актового запису про народження №799 від 01 липня 2003 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини та виключення з актового запису відомостей про усиновлювача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16.10.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження.

07.02.2024 постановлено ухвали про витребування доказів та залучення до участі у цивільній справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

10.06.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду .

02.04.2024 Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації подав до суду пояснення по суті справи, в яких зазначив, що 06.04.2017 до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся ОСОБА_6 з заявою про надання висновку про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві зазначив, що з правовими наслідками усиновлення ознайомлений, особисто надав відповідні документи, був ознайомлений, претензій щодо історії розвитку дитини, її стану здоров?я не мав. ОСОБА_4 не заперечувала проти того, щоб її чоловік ОСОБА_6 усиновив її малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надала нотаріально завірену заяву на усиновлення своєї дитини. Заперечував проти задоволення позовних вимог та просили розгляд справи проводити без участі представника.

Позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_6 є громадянином Держави Ізраїль.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8 , батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Згідно з копією запису акту про народження №799 від 01.07.2003 батьком ОСОБА_8 записаний ОСОБА_9 , на підставі запису акта про встановлення батьківства №78 від 03.07.2003.

Також копія запису акту про народження №799 від 01.07.2003 містить відомості про усиновлювача ОСОБА_1 , згідно резолютивної частини рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.06.2017 у справі №752/8077/17 батьком дитини не записується.

31.03.2014 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/1788/14-ц ОСОБА_9 визнано недієздатним.

Постановою Верховного Суду України від 19.10.2016 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15.01.20015 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/1788/14-ц від 28.03.2017 заяву ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_9 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання ОСОБА_9 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили.

24.10.2014 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12.06.2020 у справі №752/3807/20.

27.06.2017 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/8077/17 здійснено усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.04.2017 про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини ОСОБА_9 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014 визнаний недієздатним.

04.12.2019 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/25053/19 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Згідно довідки-розрахунку від 10.08.2022 заборгованість по аліментам ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_8 станом на 28.05.2021 становить 79159,18 грн.

Відповідно до копії актового запису про зміну імені №18 від 25.11.2021 ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_13 .

17.11.2022 заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомир ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 має другу групу інвалідності з 30.11.2021, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 06.12.2021 серії 12АА №298064.

Відповідно до висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2025 №100-1408 відсутні підстави для визнання усиновлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 недійсним.

Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.

Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною.

Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Відповідно до ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

Питання обов`язковості надання дозволу на усиновлення регламентовано також статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення дітей(переглянута), ратифікованої Законом України від 15 лютого 2011 року № 3017-VI (далі - Європейська конвенція про усиновлення дітей).

Так, статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення передбачено, що рішення про усиновлення не приймається, якщо не надано принаймні таких згод, які не відкликані:

a) згоди матері й батька; або в разі відсутності й батька, й матері, які могли б надати згоду, згоди будь-якої особи чи установи, які вповноважені надати таку згоду замість них;

b) згоди дитини, яка відповідно до закону вважається такою, що має достатній рівень розуміння; дитину вважають такою, що має достатній рівень розуміння, після досягнення віку, який визначено законом та який не повинен перевищувати 14 років;

c) згоди другого з подружжя чи зареєстрованого партнера усиновлювача.

Особам, згода на усиновлення яких вимагається, повинні бути надані консультації, які можуть бути необхідними, і належним чином повідомлено про наслідки їхньої згоди, зокрема чи призведе усиновлення дитини до припинення правових відносин між дитиною та сім`єю її походження. Згоду повинно бути надано вільно в установленій правовій формі й висловлено чи засвідчено письмово.

Батьківські права осіб, яка є біологічними батьками дитини, є природними та мають пріоритет над правами усиновлювача стосовно дитини, які він набув на підставі рішення суду про усиновлення.

Згідно з ч.3-5 ст.232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо воно було проведене без згоди дитини та батьків, якщо така згода була необхідною (ч.1 ст. 236 СК України).

Відповідно до статті 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювачі, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі статтею241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905 (далі - Порядок).

Так, п.92 Порядку встановлено, що усиновлення на території України дитини іншого з подружжя іноземцем, який перебуває у шлюбі з громадянином України, здійснюється відповідно до пункту 91 цього Порядку.

У пункті 91 Порядку визначено, що до заяви про усиновлення додається письмова згода батьків дитини на усиновлення, засвідчена нотаріусом, або згода того з подружжя, дитину якого усиновлює інший з подружжя, та документ, який засвідчує відсутність другого з батьків дитини (копія свідоцтва про смерть або довідка про смерть, видана органом реєстрації актів цивільного стану, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав, про визнання недієздатним або безвісно відсутнім, довідка з органу реєстрації актів цивільного стану щодо запису відомостей про батька дитини тощо).

Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису актів цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Предметом спору у справі, що розглядається, є визнання усиновлення дитини недійсним, внесення змін до актового запису про народження, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини, та виключення з актового запису про народження відомостей про усиновлювача.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив суд визнати усиновлення дитини недійсним із підстав неотримання згоди біологічного батька дитини на усиновлення.

Недійсність усиновлення - це вада усиновлення як правомірного юридичного факту, акта, що не призводить до тих наслідків, заради яких здійснюється усиновлення. У зв`язку з цим законом окреслений перелік підстав для визнання усиновлення недійсним.

Судом встановлено, що 31.03.2014 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/1788/14-ц ОСОБА_9 визнано недієздатним.

Надалі, постановою Верховного Суду України від 19.10.2016 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15.01.20015 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/1788/14-ц від 28.03.2017 заяву ОСОБА_14 про визнання ОСОБА_9 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна залишено без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 7.22 постанови від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) виснувала, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення.

Зазначене дає підстави для висновку, що ОСОБА_9 на момент ухвалення судом рішення про усиновлення ОСОБА_14 недієздатним не визнавався, а тому повинен був надати свою згоду на усиновлення його дочки позивачем, яку викласти у заяви, засвідченій нотаріусом.

27.06.2017 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/8077/17 здійснено усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за відсутності письмової та нотаріально посвідченої заяви батька дитини про надання згоди на її усиновлення ОСОБА_16 .

Однією із визначальних підстав для визнання усиновлення недійсним за рішенням суду є відсутність згоди батьків, якщо така згода була необхідною.

Враховуючи, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2014 про визнання ОСОБА_9 недієздатним було скасоване, то можна зробити висновок про реформацію такого судового рішення, а отже воно не може мати жодних правових наслідків чи ігнорувати приписи закону щодо обов`язкової згоди на усиновлення. Таким чином, згода батька на усиновлення була необхідна.

Оцінюючи висновок Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2025 №100-1408 про відсутність підстав для визнання усиновлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 недійсним, суд відзначає наступне.

Статтею 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що місцеві державні адміністрації діють на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини; гласності; поєднання державних і місцевих інтересів.

Частинами 5, 6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи висновок від 30.01.2025 №100-1408 про відсутність підстав для визнання усиновлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 недійсним, суд не погоджується з цим висновком, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та прямо суперечить приписам 217 СК України. Орган опіки у цьому висновку жодним чином не зазначає та не враховує ту обставину, що батько дитини на момент усиновлення останньої не надавав своєї згоди в установленому законом порядку на її усиновлення, що беззаперечно свідчить не тільки про порушення процедури усиновлення, але і про порушення прав самого батька та дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога про визнання усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання усиновлення недійсним, то слід внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини, та виключення з актового запису про її народження відомостей про позивача, як усиновлювача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати по цій справи слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 2284,80 грн. підлягає поверненню останньому з державного бюджету, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним усиновлення ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було проведено на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.06.2017 по справі №752/8077/17, усиновлювачем за яким є ОСОБА_6 .

Внести зміни до актового запису про народження №799 від 01.07.2003, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини, та виключення з актового запису про народження №799 від 01.07.2003 відомостей про усиновлювача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Повернути ОСОБА_17 з Державного бюджету судовий збір в розмірі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 07.02.2025.

Позивач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 58, .

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 42, .

Третя особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 92, .

Суддя Ж. І. Кордюкова