ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/148/25
У Х В А Л А

"04" лютого 2025 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караула О.А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 103565689 від 20.05.2021; за договором № 3790690 від 15.06.2021 у розмірі 32 388.08 грн; витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 9 000.00 грн.

Вивчивши зміст позовної заяви та ознайомившись із доданими до неї документами, суддя прийшов до висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

На підставі частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як на правову підставу вимоги про стягнення заборгованості позивач у поданій до суду позовній заяві посилається на ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальна ціна позову визначена позивачем як сума всіх вимог за двома договорами про надання кредиту, кожен із яких включає розрахунки заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками та комісіями. При цьому позивач жодним чином не обґрунтував правові підстави об`єднання в одній позовній заяві позовних вимог, які ґрунтуються на підставі різних правочинів, кожен з яких має самостійний обсяг доказів.

Суд враховує, що кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, окремі видаткові операції, індивідуальний графік повернення тощо).

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим договором про надання кредиту є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших. Відповідно позивач при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних кредитних договорах, які є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо - заборгованостей, які виникли з різних підстав, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Аналогічні висновки були надані Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 по справі № 910/7186/19.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

У силу ч. 2 ст. 188 ЦПК України об`єднання декількох справ у одне провадження є правом суду, таке питання може бути розглянуто судом вже після відкриття провадження у окремих справах.

Згідно з частиною 7 статті 185ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 188, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя:О. А. Караул