Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/7040/24
Провадження № 2/209/1709/24
РІШЕННЯ

іменем України

"30" січня 2025 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.,

за участі секретарі Золотих Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник АТ «Універсал банк» Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.11.2020 року в розмірі 20008,19 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що «Monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

20 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті-заяві відповідач підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит в розмірі до 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з тим, що відповідач прострочила виконання зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, заборгованість за кредитом стала простроченою, про що банк повідомив відповідача, надіславши їй повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору. Проте, відповідач не вчинила ніяких дій для погашення заборгованості.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 20008 гривень 19 копійок, яка складається із заборгованості за наданим кредитом. Посилаючись на статті 509, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 25903,98 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.44)

19.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 надала суду Відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала та зазначила наступне. Ознайомившись з позовною заявою позивача, вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 20008,19 гривень, не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 20 листопада 2020 року нею, ОСОБА_1 була підписана анкета заява про надання кредиту. В анкеті заяві відсутні умови на яких надається кредит, крім того відсутня сума кредиту який взяла вона, ОСОБА_1 . Слід зазначити, що між сторонами не укладався кредитний договір у відповідності вимог ст. 1054, 1055 ЦК України. А лише укладена анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 20.11.2020 року. У якій відсутні умови надання ОСОБА_1 20008,19 гривень, а також відсутні умови нарахування процентів, та будь які штрафні санкції, за несвоєчасне повернення 20008,19 гривень. На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» у розмірі 20008,19 гривень позивач надав наступні докази: Анкету заяву до договору про надання банківських послуг; Розрахунок заборгованості; Витяг з «Тарифів Банку» ; Витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи. Однак звертає увагу суду, що означені докази жодним чином не підтверджують заборгованість у розмірі 20008,19 гривні. З вище перелічених доказів на які посилається Позивач, ОСОБА_1 підписала лише анкету заяву до договору про надання банківських послуг від 20.11.2020 року. В анкеті заяві відсутні умови на яких надається кредит, крім того відсутня сума кредиту який взяла вона, ОСОБА_1 .

А ні «Умови обслуговування рахунків фізичної особи», а ні «Тарифу Банку» ОСОБА_1 не підписувала. Тому нарахування процентів, пені, штрафі, та інших штрафних санкцій Акціонерним товариством «Універсал Банк» є не законом, та такими суперечить діючому законодавству. Щодо розрахунку заборгованості який надав Позивач, слід зазначати, що він не є належним доказом який підтверджує заборгованість ОСОБА_1 . Оскільки він не відображає розмір грошових кошти які вона, ОСОБА_1 витратила та які вона поклала на картковий рахунок.

Більш того, як вбачається з виписки руху коштів по картці, нею були покладенні грошові кошти на картку (копії виписок додається до Відзиву). Враховуючи вищенаведене, нею ОСОБА_1 були покладенні власні кошти у розмірі 44 867,00 гривень. Однак позивач приховав означену обставину від суду. Таким чином враховуючи вищенаведене, вона навіть поклала на картку більше, ніж отримала від Акціонерного товариства «Універсал Банк». Проте позивач всупереч діючого законодавства неправомірно нараховував та списував проценти, у зв`язку з чим, неправомірно нарахував їй заборгованість у розмірі 20008,19 гривень. У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року в справі № 209/3103/21 (провадження № 61-9710св22) зазначено, що стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що під час вирішення цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необгрунтованим, у зв`язку із чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено за неправильного застосування норм матеріального права в частині визначення належності доказів, якими може бути підтверджена заборгованість перед банком, а також норм процесуального права в частині доказування. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20). Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Частинами 1 -4 статті 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Проте Позивач нараховуючи надмірні відсотки, штрафи, комісії, списував кошти які вона, ОСОБА_1 сплачувала по картці внаслідок чого і утворилась штучна сума у розмірі 20008,19 гривні, які позивач помилкова вважає тілом кредиту.

Однак звертає увагу, що вона повернула тіло кредиту, що підтверджується випискою «Рух коштів по картці» за період з 01.11.2020 року по 28.03.2023 року. Однак нараховувати будь-які проценти, штрафні санкції позивач не мав жодних правових підстав.

Крім того, Позивач у своєму розрахунку не зазначає яку суму Відповідач отримала від Позивача, та яку суму Відповідач повернула Позивачу. Позивач намагається ввести суд в оману, стверджуючи про те, що Відповідач отримала гривні, яке є тілом кредиту. Крім того як вбачається з розрахунку Позивача тіло кредиту у розмірі 20008,19 гривень утворилось внаслідок нарахування процентів, штрафів та пені, які Позивач не мав право нараховувати. Такі дії Позивача свідчать про його недобросовісність, та про приховування дійсних обставин справи. Звертає увагу суду, що Позивачем не надано умови і правила надання банківських послуг, таблицю обчислення вартості кредиту, та паспорт споживчого кредиту, який підписаний Відповідачем особисто, або електронно цифровим підписом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того не, можна оминути і той факт, що в анкеті-заяві від року процентна ставка не зазначена. Також у даній заяві яка підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на умови обслуговування фізичної особи які опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомленн яв інтернеті. Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розуміла Відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, означені висновку містяться у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача ) неодноразово змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин (20.10.2020 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в такі Умови та Правила споживчого кредитування» - означена правова позиція викладена у постановах постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та установленою практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 25 вересня 2019 року у справі № 704/1023/16- ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 322/1220/16, від 03 грудня 2019 року у справі № 876/42/19, від 13 серпня 2020 року у справі № 876/68/19, від 22 жовтня 2020 року у справі № 876/46/20, від 04 листопада 2020у справі № 876/49/20. При цьому, суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 24вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14), щодо форми кредитного договору, зазначивши, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання. За висновком Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Наступна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 : «У справі, що переглядається; в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 року ОСОБА1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру; оскільки в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахував ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (10961,72 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі) з 9776,12 грн до 1 185,60 грн». Враховуючи вище наведе заборгованість у розмірі 20008,19 гривень є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи. Оскільки вона утворилась внаслідок неправомірного нарахування банком відсотків, пені, комісії, штрафів, та судових витрат банком. Так як банк неправомірно зарахував кошти які мною були сплачені у розмірі 44 867,00 гривень на погашення відсотків, пені, комісії, штрафів. Орієнтовний розрахунок витрат: витрати на відправку кореспонденції - 300,00 гривень; витрати на правничу допомогу - 10000,00 гривень

02.01.2025 року представник позивача надав Відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Щодо укладення договору та приєднання Боржника до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Moeobaak шляхом підписання Анкети-заяви.

Відповідно до статті 628 ЦК України Договір про надання банківських послуг, що укладається між Банком та клієнтом, є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит (пункт 5 (4) "Надання та обслуговування кредиту" розділу II "Умови випуску та користування Платіжними картками, розділ IV "Фабрика розстрочок"); договору банківського вкладу (депозиту) (Розділ VI "Загальні умови Депозиту MONOBANK).

До відносин між Сторонами (в тому числі з питань внесення змін до Договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у Договорі.

До позовної заяви були додані наступні докази, що підтверджують факт укладення Договору про надання банківських послуг від 20.11.2020 року: Копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг; Витяг з Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; Витяг з Тарифів за карткою Monobank.

Окрім цього в позовній заяві надане посилання на офіційний інтернет ресурс AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступу опубліковані Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universai Bank (далі - Умови). Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між Позивачем та Відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакцію Умов від ЗО. 10.2020 р.. (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2020-10- 30.pdf). Умови у вказаній редакції (від 30.10.2020 р.) доступні на сайті Банку з моменту набуття їх чинності, а отже Відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення Договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений Рішенням правління AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" Протокол № 46 від 28.10.2020 у якості Додатку №95 до Розпорядження №49 р від 22.08.2013 р. При внесення змін в Умови, на сайті розміщується нова затверджена Протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. Відповідно ст. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції Закону № 2210-VIII від 16.11.2017 р.) банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті.

Таким чином актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами Закону.

У пункті 1, підписаної Відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK | Universal Bank) таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms;тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач: підтвердив отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; підтвердив ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтвердив укладання Договору; зобов`язався виконувати умови Договору; підтвердив що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мені надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку. Отже, Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши Анкету-заяву, Відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між Позивачем та Відповідачем Договір (Анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, згідно п. З Анкети-заяви до Договору Відповідач погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Таким чином відсоткова ставка встановлена та погоджена Відповідачем безпосередньо в підписаній ним Анкеті-заяві.

Окрім того у п. 8 (Картки monobank | Universal Bank) Розділу II Умов і правил обслуговування визначено, що для Чорної картки monobank сума кредиту становить до 100 тис грн., базова процентна ставка 3,1% в місяць, пільговий період до 62 днів, пільгова процентна ставка: 0,00001, комісія за зняття грошових коштів: 4% від суми зняття, погашення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості, але не менше 100 грн., 44,12% - реальна річна процентна ставка, відсотків річних.

Відповідно п. 5.19. п. 5 Розділу II Умов і правил обслуговування сторони погодили, що у випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі "на вимогу", а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.Несвоєчасне виконання Клієнтом Вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим Договором. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Таким чином, підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети-заяви.

Можливість та законність укладення договору вищевказаним способом зокрема підтверджується правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 та в постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та ін.. Підписання Умови та правила надання банківських послуг шляхом накладення електронного підпису підтверджується Формою підтвердження електронного документу - Умов (додається). Щодо законності укладення електронного договору та можливості фіксування змісту правочину у кількох документах шляхом посилання в одному з цих документів на інші, варто сказати наступне.Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частинами 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Окрім того пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправления (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Щодо законності застосування при укладенні Договору, підписанні угод, листів та повідомлень Електронного підпису (ЕП) та його застосування при укладенні Договору між Позивачем та Відповідачем.

Згідно ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронногопідпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Відповідно статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 Анкети-заяви Відповідач просить вважати його власноручний підпис, або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис - далі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Із цієї метою він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення його дій. Також в цьому пункті Анкети-заяви Відповідач визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Він підтверджує, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП.

Окрім того, відповідно п. 6 частини розділу І Умов і правил, що погодили сторони, банк та Клієнт узгодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням

удосконаленого електронного о підпису (ЕП) у Мобільному додатку. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувана та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис.

Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.

Отже, підписанням Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (0288bddb43a31462f8cf47d7d76621d061ad7ddlfb62d90daccb8a41599e964204), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису.

На виконання ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" та ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" першим кроком при реєстрації у мобільному додатку "Monobank" є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи.

З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер.

Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором про надання банківських послуг "Monobank", у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Підпунктом 6.13 пункту 6 розділу І Умов встановлено, що з урахуванням ч. 3. ст. 631 ЦКУ сторони встановлюють, що умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення Договору та стосуються надання клієнтом Банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом ОТР-пароля.

Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою OTP-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору.

Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, Відповідач 20.11.2020 року успішно пройшов процедуру верифікації та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK | Universal Bank.З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг,Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим.

Отже, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов

надання кредиту, які діяли станом на 20.11.2020 р., а також засвідчив, що він повідомлений

Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним

відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "Моnоbапк" шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок "Моnоbаnк" не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку"Моnоbаnк". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим.

Без погодження у мобільному застосунку "mоnоbаnк" з Умовами і правилами

надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Моnоbаnк".

А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості

проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді

кредитного ліміту.

Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "mоnоbаnк", бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком "mоnоbаnк" жодним чином.

Важливо закцентувати увагу, що Умови в редакції від 30.10.2020 р. є підписані Відповідачем шляхом накладення електронного підпису 20.11.2020 р., вказане підтверджується Формою підтвердження електронного документу - Умови (додається ).

Отже, Договір між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та Відповідачем разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком Боржнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису Відповідача.

У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 1 і ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису (вищезазначену позицію повністю підтвердив Чернігівський апеляційний суд постановою від 17.01.2022 року по справі № 740/2548/21, Черкаський апеляційний суд постановою від 31.12.2021 року по справі № 697/302/20).

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N0 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N0 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N0 127/33824/19.

Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом момент підписання, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Наведений висновок відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 07 квітня 2021 року, справа №623/2936/19, які згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо внесення змін до Договору. В момент підписання Договору 20.11.2020 р. діяли Умови і правила обслуговування в редакції від 30.10.2020 р.. Саме в цій редакції відповідач отримав примірники вказаних Умов у Мобільному додатку в день укладання Договору. Вони були йому зрозумілі та не потребували додаткового тлумачення, що підтверджено в підписаній відповідачем Анкеті- заяві.

Серед іншого, у вказаних Умовах і правилах обслуговування сторони фактично погодили і порядок внесення змін до Договору.

Пунктом 7 Розділу І Умов і правил обслуговування передбачено наступне:

7.1.1. В частині розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою Сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту за допомогою Мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту Клієнтом зазначених змін.

Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку; направлення текстового та /або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів). продовження користування послугами Банку (в тому числі використання Кредитного ліміту). У разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до Договору та/або Тарифів Банку будуть застосовуватися та є погодженими (акцептованими) Клієнтом, якщо протягом 2 календарних днів з моменту їх опублікування на Офіційному сайті Банку, Клієнт не повідомить Банк про розірвання Договору. Надання послуг і умови взаємодії між Банком та Клієнтом, які діяли до дати акцепту Клієнтом зміненого Договору та/або Тарифів, вважаються зміненими і продовжують діяти в частині, що не суперечить змісту зміненого Договору та/або Тарифів. 7.1.2. Зміни до розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться Банком в односторонньому порядку. При цьому Банк одразу публікує Умови і Правила із відповідними змінами на Офіційному сайті Банку. У разі якщо Клієнт не погоджується із внесеними змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання.

Окрім того у пп. 4.2.16 п. 4 розділу І Умов (редакція від 30.10.2020 р.) сторони погодили що Клієнт (відповідач) зобов`язаний при незгоді зі змінами Договору та/або Тарифів Банку звернутися в Банк для розірвання Договору і погасити перед Банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 45 днів з моменту повернення Банку Платіжних карток, виданих клієнту.

Таким чином порядок внесення змін в умови Договору рішенням банку в односторонньому порядку було погоджено сторонами. І в подальшому зміни в Умови і правила обслуговування вносились виключно у відповідності до цих домовленостей. Відповідач не надає жодних підтверджень та доказів недобросовісного виконання банком умов щодо внесення змін до укладеного Договору.

Таким чином умови Договору не суперечать законодавству України, не створюють для клієнта банка правової невизначеності, а можливість клієнта в односторонньому порядку розірвати Договір у будь-який час підтверджує справедливість погоджених умов та те що укладений договір в повній мірі захищає споживача як слабшу сторону договору.

Важливо додати, що відповідачем не підтверджено наявність в нього незгоди з будь- якою із змін, що була внесена до Договору за період його існування, яка у відповідності до пп. 4.2.16 та 7.1.2 зобов`язана бути виражена у розірванні цього Договір відповідачем в односторонньому порядку.

Варто додати, що відповідно до п. 4.2.19. розділу 4 Умов і правил Клієнт зобов`язаний на постійній основі, але не рідше ніж один раз на ЗО календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього.

З цього приводу важливо, що відповідно пп. 7.1.1. Умов і правил в частині розділів (положень) щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміні не вносяться Банком в односторонньому порядку, передбачено внесення змін щодо таких умов лише за згодою Сторін. В іншій частині дійсно згідно пп.7.1.2. зміни до розділів (положень) які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться Банком в односторонньому порядку.

Незмінним залишається принцип відсутності зворотної дії договору у часі, окрім випадку погодження таких умов сторонами відповідно до ч.З ст. 631. Зміни в Умовах і правилах. Таким чином зміни внесені до Умови і правила розповсюджуються лише на поточні та вчинені в подальшому правочини та платіжні операції.

Зміни в Умови і правила обслуговування відносяться, зокрема, у зв`язку із змінами та нововведеннями в законодавстві України, для того щоб бути актуальними та відповідати чинному законодавству.

Логічно та справедливо для обох сторін, що Клієнт, використовуючи в черговий раз кредитні кошти, має розуміти, що в цей момент на нього розповсюджуються чинне на цей момент законодавство та Умови і правила обслуговування в чинній редакції, а на в редакції яка була на момент підписання Анкети-заяви.

Щодо підтвердження наявності та розміру заборгованості, фактів відкриття рахунку, отримання Відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту відповідними належними, допустимими та достатніми доказами.

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. № 75 встановлено, що Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри:

1)клієнтські рахунки та виписки з них;

2)аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій;

3)книги реєстрації відкритих рахунків;

4)оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.

Пунктом 60 визначено, що клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Згідно п. 62 вказаного Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Пункт 63 Положення визначає, що виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:

1)назву документа (форми);

2)дату складання;

3)найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;

4)зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;

5)особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Відповідно Позицією Верховного Суду, викладеної в Постанові від 16 вересня 2020 року по справі N0200/5647/18, провадження N061-9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача.

Окрім того у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі № 554/4300/16-ц, провадження № 61-3689св21 викладено Правову позицію відповідно до якої аналіз норм права дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку відповідача.

Отже, оскільки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, то разом з цією відповіддю на відзив надають Деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку Відповідача, яка в свою чергу є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір.

З Деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 20008.19 грн.

Для підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання Відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту надаємо довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, що є належними, допустимими та достатніми доказами.

В п. 3 Анкети-заяви до Договору Відповідач просить встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку, а також погоджується, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит будуть нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Решта умов, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах. Окрім того, Відповідач погодився з тим що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 16 500.00 грн., баланс складає - (мінус) 3 508.19 грн., тобто заборгованість складає 20008.19 грн.

Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 16 500.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 3 508.19 грн.

Овердрафт - (мінус) 3 508.19 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки.

Закон України "Про споживачем кредитування" визнає несанкціонований овердрафт як перевищення суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення.

Відповідно до пункту 5.20 (4.20) розділу II Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом ЗО днів з моменту виникнення овердрафту.

У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37,2% річних). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,2 % у місяць ( 74,4% річних).

Тобто у випадку коли Боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,1 % в місяць (37,2% річних). У випадку коли Боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (Прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2 % у місяць ( 74,4% річних).

Відповідно до пункту п. 5.13 (4.13) п. 5 (4) «Надання на обслуговування кредиту», розділу II Умов (додавалися до позову) погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку:

-у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

-у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

-у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором.

У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно з строками виникнення заборгованості починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Відповідно до п. 7 Розділу II Умов і правил надання банківських послуг комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції з цпаБІ-валютою за карткою становить 4% від суми зняття. Переказ з картки на картку або поточний рахунок фіз. особи в іншому українському банку (платіж по Україні) становить також 4% за рахунок кредитних коштів. Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) 6,2% на місяць. Якщо заборгованість вже від 121 (211) дня (до повного погашення), то нараховується штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,2 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів. Так, в разі коли у клієнта закінчується пільговий період і клієнт не вносить мінімальний платіж, для того щоб не виходити в прострочення, то з першого дня пільгового періоду, коли клієнт розпочав використовувати кредитні кошті нараховується пеня, яка підлягає повному відшкодуванню також.

Відповідно до Тарифів, дійсних на дату підписання:

-Пільговий період за карткою - До 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі).

-Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості).

Відповідно до пп. 5.16 (4.16) п. 5 (4), розділу II Умов "Надання та обслуговування кредит" у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань).

Відповідно до пп. 5.19 (4.19), п. 5 (4), розділу II Умов "Надання та обслуговування кредиту" у випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі "на вимогу", а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

Згідно пп. 5.23 (4.23) п. 5 (4), розділу II Умов в редакції, що діяла на момент укладення Договору, сторони погодили, що Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам -до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування

кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

Таким чином, сума регулярного платежу, який клієнт вчасно не сплачує власними коштами, списується за рахунок кредитних коштів та відноситься до тіла кредиту. Якщо кошти на погашення заборгованості клієнт не вносить, заборгованість за тілом кредиту зростає.

Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості.

Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Щодо застосування судової практики на яку посилається Відповідач.

Застосування до даних правовідносин, правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 є передчасним та незаконним.

Вищевказана судова практика ВП ВС ухвалена судом щодо інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами та сторонами, зокрема у кредитних відносинах, на підставі договору, укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України (правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Варто звернути увагу на правові висновки, викладені об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19, у яких зазначено, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 №925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16).

А тому, правові висновки викладені у зазначеній постанові ВИ ВС від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 не можуть бути застосовані в межах цієї справи, з огляду на відсутність подібності між ними.

До таких висновків також неодноразово приходили суди апеляційної інстанції у аналогічних справах за позовами акціонерного товариства "Універсал Банк" про стягнення заборгованості (постанова Київського апеляційного суду від 04.07.2022 по справі №754/12377/21, від 12.11.2021 по справі №760/27970/20, від 27.01.2022 по справі №759/12492/21, від 26.08.2021 по справі №759/3374/21, постанова Миколаївського апеляційного суду від 06.10.2021 по справі №484/1738/21, постанова Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2022 по справі №185/1177/21).

Наголошуємо, що Київський апеляційний суд по справі № 760/27970/20 Постановою від 14.11.2021 року дійшов висновку щодо: застосування судом першої інстанції при вирішенні справи правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 про те, що за відсутності підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, є помилковим, оскільки цей висновок зроблений судом касаційної інстанції щодо інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами та сторонами, зокрема у кредитних відносинах, які виникли на підставі договору, укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України.

Миколаївський апеляційний суд по справі № 484/1738/21 Постановою від 06.10.2021 року дійшов висновку що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані сторонами докази, надав неправильну правову оцінку доводам позивача, застосував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, то ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Аналогічне порівняння показує відсутність подібності і з іншими справами на які посилається Відповідач:

Постанова Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 11.03.2015 р. справа №6-16цс15.

Суб`єктний склад правовідносин: Позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк". Час виникнення правовідносин: 14 вересня 2006 року. Підстави виникнення правовідносин: Кредитний договір (укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України).

Зазначена судова практика ґрунтується на законодавстві, що діяло до моменту набрання сили Закону України "Про електронну комерцію", а також на Законі України "Про банки і банківську діяльність" в його старих редакціях, що були чинні раніше за укладення Договору між Позивачем та Відповідачем.

Зокрема, щодо твердження Відповідача, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), як вже було зазначено вище, відповідно ст. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції Закону № 2210-УІІІ від 16.11.2017 р.) банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб- сайті.

Тобто Законом встановлена відповідальність банків за те, що розміщено на їх сайтах, а отже твердження що «роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може» - є неактуальною, з врахуванням що Відповідачем по даній справі є саме Банк.

Окрім того на відміну ж від вищезазначених справ, між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 процентна ставка за користування коштами погоджена безпосередньо в Анкеті-заяві, а отже Відповідач погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, який діє до 62 днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1 % на місяць.

А також підписання Умов і правил обслуговування, здійснене за допомогою електронного підпису, що підтверджується Формою підтвердження електронного документу (додається).

З цих же підстав є неможливим застосування і правових висновків викладених у Постанові Верховного Суду від 18.05.2022 р. у справі 697/302/20.

Підписана відповідачем по справі 697/302/20 23.11.2017 р. Анкета-заява не містила домовленості про розмір відсотків за користування кредитними коштами, Анкета-заява не була електронним документом, а також в матеріалах справи була відсутня Форма підтвердження електронного документу - Умов, що підтверджує факт підписання Відповідачем Умов у чинній на момент укладення Договору редакції.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 48 819.98 грн., та зроблено витрат по картці на суму 68 828.17 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 20008.19 грн. (68 828.17 грн. - 48 819.98 грн. = 20008.19 грн.).

Всі поповнення використовувалися Відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна.

У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість.

В свою чергу поповнення які проводив Відповідач свідчать про те, що Відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повного мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів.

Варто додати, що сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Оскільки кошти на погашення цих послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала.

З урахуванням вищезазначеного, присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

У своєму відзиві Відповідач повідомляє, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу складає 10000,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою оеобою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. З ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Підготовка процесуальних документів в рамках надання правової допомоги. Оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, суд має звернути увагу на складені процесуальні документи. Так, відзив який було надіслано до суду має 15 сторінок тексту з яких 5 сторінок взагалі мають лише перелік операцій щодо поповнення картки, а ще одна складає прохальну частину та додатки.

Так, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року по справі № 204/627/18, провадження № 22-ц/803/1182/19 апеляційний суд погодився з позицією суду першої інстанції, що обсяг зазначених представником відповідача робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій та підготовку документів, явно неспівмірні зі складністю виконаних ним робіт, наприклад, таких як підготовка клопотання про відкладення розгляду справи, на яку представником відповідача було витрачено одну годину, підготовка клопотання про продовження терміну на подання відзиву - дві години, і свідчать про завищення вартості та часу, витраченого представником відповідача на виконання тих чи інших процесуальних дій.

Разом з тим у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року по справі № 923/567/17 Верховний Суд дав оцінку змісту відзиву на касаційну скаргу і кількості сторінок і зменшив заявлений розмір витрат на підготовку відзиву на касаційну скаргу, мотивуючи це тим, що з шести сторінок відзиву на касаційну скаргу саме обгрунтування становить всього чотири сторінки.

Так, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року по справі № 204/627/18, провадження № 22-ц/803/1182/19 апеляційний суд прийшов до висновку, що витрачений представником час (одна година на підготовку клопотання про відкладення розгляду справи, дві години підготовку клопотання про продовження терміну на подання відзиву) явно не відповідно зі складністю виконаних їм робіт.

Оцінюючи відповідність понесених стороною витрат на представництво адвокатом її інтересів в суді з часом, витраченим адвокатом на візит до суду і участь в засіданні, суди вдаються до дослідження журналів (протоколів) судових засідань і враховують зазначену в них тривалість засідання. При цьому суди вважають, що у відшкодуванні витрат має враховуватися лише той час, який адвокат провів в засіданні.

В ухвалі апеляційного суду від 13.12.2018 року по справі № 917/1071/18 апеляційний суд зазначив, що згідно з протоколом судового засідання, тривалість судового засідання становила одну годину, з яких представник доповідав 4 хвилини при надання пояснень у справі, 1 хвилину - при дослідженні доказів і 5 хвилин - в ході судових дебатів, і тим самим зменшив заявлений стороною розмір витрат за участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Отже, фактично правова допомога була надана відповідачу у написанні відзиву. При цьому адвокат Відповідача постійно бере участь в подібних процесах, має розроблені зразки документів які майже повністю копіються від справи до справи, замінюється лише анкетні дані Відповідача та деякі інші частини текста в залежності від особливостей конкретної справи (дати укладення Договору тощо) .

Крім того, оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, суд має звертати увагу на складені процесуальні документи. Так, вартість правничої допомога, що полягає у складанні відзиву заявлена ціна у 10 000,00 грн. є не співмірною з складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами) та часом, затраченим на вчинення процесуальних дій та підготовку документів.

Як було зазначено вище, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судова практика Великої Палати Верховного Суду щодо цієї категорії справ не змінювалася з 2015 року. У постанові Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року по справі № 204/627/18, провадження № 22-ц/803/1182/19 апеляційний суд погодився з позицією суду першої інстанції, що обсяг зазначених представником відповідача робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій та підготовку документів, явно неспівмірні зі складністю виконаних ним робіт. Просить задовольнити позовні вимоги за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" про стягнення заборгованості з фізичної особи ОСОБА_1 ; відмовити Відповідачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" про стягнення заборгованості з фізичної особи ОСОБА_1 .

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача Мєшнік К.І.в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Позовні вимоги не визнала. Подала Відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у її відсутність.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що «Monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 20 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті-заяві відповідач підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит в розмірі до 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних).(а.с.11, 12-24, 25-26, 27-29)

Позивачем надані докази, що підтверджують факт укладення Договору про надання банківських послуг від 20.11.2020 року, а саме: копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг; Витяг з Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; Витяг з Тарифів за карткою Monobank.

Станом на 11.07.2024 року прострочена заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг від 20.11.2020 року складає 20008,19 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 20008,19 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.(а.с.8-10)

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачем в якості доказу були надані виписки за картковими рахунками позичальника, які з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку відповідача. Отже, оскільки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, то надана позивачем Деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку Відповідача, є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір.

З Деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач користувалася отриманою кредитною карткою та частково погашала утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 20008,19 грн.(а.с.95-115, 116-129)

В підтвердження фактів відкриття рахунку, отримання Відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту позивачем надана Довідка про наявність рахунку від 26.12.2024 року (а.с.160), якою підтверджено відкриття рахунку ОСОБА_1 , та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 26 грудня 2024 року (а.с.161), що є належними, допустимими та достатніми доказами.

В пункті 3 Анкети-заяви до Договору Відповідач просить встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку, а також погоджується, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит будуть нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Решта умов, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах. Окрім того, Відповідач погодився з тим що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. (а.с.11)

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 16 500,00грн., баланс складає - (мінус) 3508,19грн., тобто заборгованість складає 20008,19 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 16 500.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 3 508,19 грн.

Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості.

Виконаний Банком розрахунок заборгованості (а.с.8-10, 145-159) є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 48 819,98 грн., та зроблено витрат по картці на суму 68 828,17 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 20008,19 грн. (68 828,17 грн. - 48 819,98 грн. = 20008,19 грн.).

Судом враховані заперечення відповідача, однак в ході слухання справи встановлено, що остання не належно виконувала зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасності сплати кредитних коштів, в результаті чого виникла заборгованість, а посилання на неправомірне списання відсотків з рахунку відповідача в розмірі 6722,62 грн не заслуговує на увагу, оскільки умовами кредитного договору відповідач надав АТ «Універсал Банк» право здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків відкритих АТ «Універсал Банк», для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що виплавають з умов договору (п. 10 анкета-заява до договору про надання банківських послуг).

Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за тілом кредиту суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

Отже, з урахуванням наявних у справі і досліджених судом доказів встановлено, що відповідач отримувала кредитні кошти, користувалася ними, однак у повному обсязі зобов`язання виконано не було, через що утворилась заборгованість, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 20008,19 грн.

Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі.

Відповідачем заявлені вимоги про відшкодування їй понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. та витрат на відправку кореспонденції в розмірі 300 грн., однак одних доказів понесених витрат суду не надано, тому суд вважає, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства "Універсал банк" (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19)заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 20.11.2020 року станом на 11.07.2024 року в розмірі 20008 (двадцять тисяч вісім гривень) 19 коп., яка складається з наступного: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 20008,19 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства "Універсал банк" (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19)судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.00 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат за поштові відправлення в сумі 300 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн.- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 04 лютого 2025 року.

Суддя О.О. Лобарчук