КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/9892/24 Головуючий у суді І інстанції: Пукало А.В.
провадження №22-ц/824/3639/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Болотова Є.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного міста Києва від 12 вересня 2024 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Оболонського районного міста Києва від 16 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків, з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Оболонського районного міста Києва від 12 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для подальшого повного та всебічного розгляду до Оболонського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була ухвалена на основі не повно і не всебічно з`ясованих обставин та без дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме з порушенням вимог ст.ст. 2, 4, 6, 8, 10, 12 та 263 ЦПК України. Тому апелянт вважає, що ухвала є незаконною та необгрунтованою.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив із ч. 3 ст. 185 ЦПК України та обгрунтовував свої висновки тим, що позивачем не усунуто вказані в ухвалі від 16.08.2024 року недоліки.

Такі висновки суду не повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що у серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулось з позовною заявою до ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з тих підстав, що позивачем до позовної заяви не надав її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Також зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на яких грунтуються їх вимоги. Також позивачем не сплачено судовий збір. Також судом першої інстанції зазначено, що позовна заява не містить відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків ( для фізичних осіб) у відповідача ОСОБА_2 ; наявність або відсутність електронного кабінету в позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

11 вересня 2024 року до суду першої інстанції надійшла скарга позивача щодо виконання ухвали суду від 16.08.2024 року.

Подану скаргу позивач обгрунтовував тим, що в ухвалі не вірно врахована сума судового збору у розмірі 2422,40 грн, яка підлягає до сплати, оскільки на переконання позивача, вказаний судом першої інстанції розмір судового збору завищено вдвічі. Також не зазначено реквізити для сплати судового збору, що в свою чергу перешкодило сплатити судовий збір у розмірі згідно вимог законодавства України.

Ухвалою Оболонського районного міста Києва від 12 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Відповідно до частин 1, 2 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частиною третьою статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом наведених норм закону, повернення позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі. Проте, якщо особа на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подає суду відповідне клопотання щодо зазначених в ухвалі недоліків, воно повинно бути вирішене, з наведенням у процесуальному рішенні відповідних мотивів та висновків щодо такого клопотання. У разі, якщо суд дійде до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, він зобов`язаний продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається, з матеріалів справи позивачка після винесення ухвали від 16 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, звернулась до суду з скаргою, в якій посилалась на те, що на її думку, суд першої інстанції помилково визначив для сплати судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та відсутність в ухвалі реквізити на які необхідно оплатити судовий збір.

Однак на вказані доводи позивачки, суд першої інстанції не надав вмотивованої відповіді. Матеріали справи не містять, ні ухвали про продовження процесуального строку з зазначенням необхідних реквізитів, ні ухвали про відмову у продовженні процесуального строку.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до змісту положень статті 127 ЦПК України, суд може продовжити строк, встановлений для вчинення процесуальних дій.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків позовної заяви частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відсутність процесуальної ухвали свідчить про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.127 ЦПК України не розглянув заяву позивачки ОСОБА_1 (яка була зареєстрована в суді першої інстанції 11.09.2024 року).

З огляду на вищевикладене не можна вважати, що ОСОБА_1 отримавши копію ухвали про залишення заяви без руху, ухилилася від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання позивачка направила до суду першої інстанції заяву, яка судом не була вирішена відповідно до вимог ст.127 ЦПК України.

Водночас суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи позивача з приводу того, що суд першої інстанції залишаючи ухвалу суду першої інстанції без руху, зокрема з підставі не сплати позивачкою судового збору, не зазначив реквізити, на які необхідно позивачу сплати судовий збір за подання позовної заяви.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог статті 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного міста Києва від 12 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «06» лютого 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

В.І. Олійник