УХВАЛА

судового засідання

06 лютого 2025 рокуСправа №451/159/25
Провадження № 2/451/134/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О. З.,

за участі секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

29 січня 2025 року до Радехівського районного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.1-8).

5 лютого 2025 року позивачка подала заяву про забезпечення позову в межах ціни позову 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів та 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів (11 070 928,60 грн). Зокрема, у заяві позивач просить накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах ціни позову 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів та 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що протягом 2015-2018 років між нею як позикодавцем та відповідачем як позичальником було укладено ряд договорів позики за умовами яких, вона зобов`язувалась надати відповідачу в позику грошові кошти, які позичальник зобов`язувався повернути в строки визначені такими договорами.

Зокрема, нею було надано відповідачу наступні позики:

1) 13.08.2015 між ними було досягнутої домовленості щодо надання відповідачу позики в розмірі 16 750 євро (що в гривневому еквіваленті згідно курсу встановленого НБУ 1 Євро - 23,85 грн, на дату надання позики становило 399 487,5 грн) та 2 150 доларів США (що в гривневому еквіваленті згідно курсу встановленого НБУ 1 долар США - 21,38 грн на дату надання позики становило 45 967 грн). Відповідно до досягнутої домовленості між ними, термін повернення позики не було визначено, а таку відповідач повинен був повернути на першу вимогу.

2) 30.10.2017 між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого вона передала, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 210 633,93 (двісті десять тисяч шістсот тридцять три ) гривень 93 коп., що є еквівалентом 7 839,00 (сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 26,87 гривень, 206 696,13 (двісті шість тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 13 коп., що є еквівалентом 6 627,00 (шість тисяч шістсот двадцять сім) Євро 00 центів із зобов`язанням повернути у визначеному цим договором розмірі і в строк до 30.10.2018.

3) 16.03.2018 між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого вона передала, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 966 440,00 (Дев`ятсот шістдесят шість тисяч чотириста сорок) гривень 00 коп., що є еквівалентом 37 000,00 (Тридцять сім тисяч) Доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 26,12 гривень із зобов`язанням повернути у визначеному ним договором розмірі і в строк до 16.03.2019.

4) 01.11.2018 між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого вона передала у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 400 000,00 (Чотириста тисяч) гривень 00 коп., що є еквівалентом 12 500,00 (Дванадцять тисяч п`ятсот) Євро 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 Євро - 32,00 гривень, із зобов`язанням повернути позику у визначеному цим договором розмірі і в строк до 01.11.2019.

5) 01.11.2018 між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого вона передала, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 238 850,00 (Двісті тридцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., що є еквівалентом 8 500,00 (Вісім тисяч п`ятсот) доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 28,10 гривень, із зобов`язанням повернути у визначеному ним договором розмірі в строк до 01.11.2019.

На підтвердження факту укладення даних договорів та отримання грошових коштів 01.12.2018 відповідачем було надано їй розписку в якій було зазначено загальну суму отриманих коштів, яку отримав відповідач на підставі договорів позики від 30.10.2017, 16.03.2018, 01.11.2018, 01.11.2018 та в якій ними було визначено строк повернення до 01.12.2019.

В подальшому між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про продовження терміну повернення позичених коштів, які були надані нею відповідачу на підставі договорів позики в термін до 28.02.2023, про що відповідачем було надано нову розписку від 15.09.2022.

В загальному, нею було надано відповідачу упродовж 2015-2018 років позику, яка до цього часу не повернуто та загальна сума боргу є в розмірі 36 500 Євро та 53 000 доларів США.

Крім того, 16.09.2022 між ОСОБА_3 , як Первісним кредитором та Позивачем, як Новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого Первісний кредитор здійснив відступлення права вимоги, а вона прийняла право вимоги боргу від ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2 укладеного між ними Договору до неї перейшло право вимоги повернення грошових коштів, що підтверджується такими документами:

1) Договір позики грошей від 12.02.2019, укладений між ОСОБА_3 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 715 500,00 (Сімсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., що є еквівалентом 27 000,00 (Двадцять сім тисяч) доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США - 26,50 грн, із зобов`язанням повернути у визначеному цим договором розмірі в строк до 12.02.2020.

2) Договір позики грошей від 01.11.2018, укладений між ОСОБА_3 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 210 750,00 (Двісті десять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, що є еквівалентом 7 500,00 (Сім тисяч п`ятсот) Доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 28,10 гривень, та 768 000,00 (Сімсот шістдесят вісім тисяч ) гривень, що є еквівалентом 24 000,00 (Двадцять чотири тисячі) Євро 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 Євро 32.00 гривень, з зобов`язанням повернути у визначеному дим договором розмірі в строк до 01.11.2019.

3) Договір позики грошей від 30.10.2017, укладений між ОСОБА_3 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 935 700.00 (Дев`ятсот тридцять п`ять тисяч сімсот) грн, що є еквівалентом 30 000,00 (Тридцять тисяч) Євро 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ Євро=31,19 грн., з зобов`язанням повернути у визначеному цим договором розмірі в строк до 30.10.2018.

На підставі укладеного договору до позивача перейшли права вимоги виконання зобов`язання від Боржника в повному обсязі, а саме щодо повернення позичених грошових коштів в загальній сумі 54 000 Євро та 34 500 доларів США.

Також, 16.09.2022 між ОСОБА_4 , як Первісним кредитором та позивач, як Новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого Первісний кредитор здійснив відступлення права вимоги, а позивач прийняла право вимоги боргу від ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2 укладеного між ними Договору до позивача перейшло право вимоги повернення грошових коштів, що підтверджується такими документами:

1) Договір позики грошей від 20.01.2016, укладений між ОСОБА_5 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 8 160,00 доларів США 00 центів та 2 840 (дві тисячі вісімсот сорок) Євро 00 центів. На підтвердження укладення договору надано розписку позичальника від 20.01.2016.

2) Договір позики грошей від 30.10.2017 року укладений між ОСОБА_5 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 940 450.00 (Дев`ятсот сорок тисяч чотириста п`ятдесят) гривень, що є еквівалентом 35 000,00 (Тридцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 26,87 гривень, із зобов`язанням повернути у визначеному договором розмірі в строк до 30.03.2023. На підтвердження укладення договору надано договір від 30.10.2017 та розписки позичальника від 12.02.2019, 15.09.2022.

3) Договір позики грошей від 01.10.2019, укладений між ОСОБА_5 як позикодавцем та ОСОБА_2 як позичальником, за умовами якого Позикодавець передала у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 35 000,00 (Тридцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, із зобов`язанням повернути на першу вимогу. На підтвердження укладення договору надано розписки позичальника від 01.10.2019, 15.09.2022.

На підставі укладеного договору до позивача перейшло право вимоги виконання Боржником зобов`язань в повному обсязі, а саме, в загальній сумі 78 160,00 (сімдесят вісім тисяч сто шістдесят) доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті виходячи із курсу встановленого НБУ 1 долар США = 36,57 гривень, становило 2 858 311,20 грн (два мільйони вісімсот п`ятдесят вісім тисяч триста одинадцять) гривень 20 коп, та 2 840 (дві тисячі вісімсот сорок) Євро 00 центів, що в гривневому еквіваленті виходячи із курсу встановленого НБУ 1 Євро 36,51 гривень становило 103 688,4 гривень (сто три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 40 коп.

З урахуванням укладених договорів та позичених позивачкою особисто коштів загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 становить: 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів; 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів.

Позивачу стало відомо, що за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,2088 га, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:003:0661.

Позивач зазначає, що відповідач позичав кошти не лише у позивача, а також і в інших людей, яким він також кошти не повернув та які також, звернулись до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Так, зокрема в провадженні Радехівського районного суду Львівської області в судді Куцик-Трускавецької О.Б., перебуває цивільна справа №451/1259/24 (провадження №2/451/437/24) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в межах якої судом вжито заходів забезпечення позову та ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.09.2024 у справі №451/1259/24 (провадження №2/451/437/24) накладено арешт на земельну ділянку.

Вказані обставини свідчать про те, що заборгованість відповідача як перед позивачем так і іншими особами є значною, та він не має на меті таку повертати.

Відсутність у відповідача іншого майна, робить неможливим задоволення вимог всіх наявних кредиторів.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08 січня 2025 року № 201-08948991 вартість майна становить 1 530 145 гривень 71 коп., що значно менше суми боргу як перед нею так і іншими особами.

У випадку невжиття судом заходів забезпечення та накладення арешту на належне боржнику майно може призвести до того, що в порядку виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 січня 2025 року у цивільній справі №451/1259/24 буде реалізовано належне боржнику майно та отримані кошти будуть скеровані в рахунок погашення заборгованості перед іншими кредиторами. Хоча, позивач як кредитор також має право на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника пропорційно до суми боргу.

З врахуванням наведеного, та з метою забезпечення позову просить накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (а.с.72-77).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи. Також оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши представлені докази суд доходить такого висновку.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову подається у письмовій формі та повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Предметом позову у цій справі є стягнення боргу за договорами позики у сумі 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів; 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів. Позивач зазначає ціну позову у сумі 11 070 928,60 гривень.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08 січня 2025 року № 201-08948991 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0661 становить 1 530 145 гривень 71 коп (а.с.26-27). Власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_2 на праві приватної власності, що встановлено ухвалою про забезпечення позову Радехівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 у справі №451/1259/24 (а.с.79-82).

В провадженні Радехівського районного суду Львівської області в судді Куцик-Трускавецької О.Б. перебувала цивільна спраза №451/1259/24, провадження №2/451/437/24) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в межах якої судом вжито заходів забезпечення позову та ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.09.2024 у справі №451/1259/24 (провадження №2/451/437/24) накладено арешт на земельну ділянку.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 08 січня 2025 року у цивільній справі №451/1259/24 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 87 200 (вісімдесят сім тисяч двісті) доларів США. Відповідно до офіційного курсу НБУ встановленого на 03.02.2025 року 1 долар США-41,72 грн сума боргу, яка стягнута з боржника становить 3 637 984 грн (а.с.79, 83-84).

Вказані обставини свідчать про те, що заборгованість відповідача як перед позивачем так і іншими особами є значною.

Таким чином, вартість майна яке належить боржнику є меншою від суми боргу, зазначеної у рішення суду у цивільній справі №451/1259/24.

Отже, у випадку невжиття судом заходів забезпечення та накладення арешту на належне боржнику майно може призвести до того, що в порядку виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 січня 2025 року у цивільній справі №451/1259/24 буде реалізовано належне боржнику майно та отримані кошти будуть скеровані в рахунок погашення заборгованості перед іншими кредиторами.

Разом з тим, позивач як кредитор також має право на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності потрібно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно з п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/3399/20, від 14 січня 2021 року провадження № 61-16635св20, від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19, від 04 червня 2020 року у № 200/12227/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, а також ухвалу про забезпечення позову Радехівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 у справі №451/1259/24; рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 січня 2025 року у цивільній справі №451/1259/24, та вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд доходить висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України,

у х в а л и в :

накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Радехівським РС ГУ ДМС України у Львівській області 16.07.2015) в межах ціни позову 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів та 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її складення.

Копію ухвали направити позивачу та відповідачу до відома, Радехівському відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (80200, Україна, Львівська область, Шептицький район, місто Радехів, проспект Відродження, будинок 7) - до виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Головуючий суддяСеменишин О. З.