СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/33/25
ун. № 759/1386/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши питання про відвід головуючого судді Святошинського районного суду м.Києва Єросової Іванни Юріївни, заявлений ОСОБА_1 в межах розгляду скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця в особі заступника начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про передачу виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з онуком та визначення способу участі у вихованні,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 р. боржник ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеною скаргою в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, у якій просить постанову заступника начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Барановського Б.В. від 09.12.2024 р. про передачу виконавчого провадження НОМЕР_1 від 15.03.2023 р. до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) визнати неправомірною та скасувати.

20.01.2025 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріал скарги передано на розгляд судді Єросовій І.Ю.

Розгляд скарги призначено на 10.02.2025 р. 11:30 год.

06.02.2025 р. ОСОБА_1 заявлено відвід судді Єросовій І.Ю. В обґрунтування вказує на формування у неї сталого враження, що у судді Єросової І.Ю. вже сформована думка про те, що судове рішення за наслідками розгляду скаргу на бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) може бути ухвалене виключно на користь ОСОБА_2 , а тому розгляд справи носитиме лише формальний характер без реального повного, об`єктивного і всебічного дослідження обставин справи.

Дослідивши підстави та доводи поданої заяви про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судовий контролю за виконанням судових рішення унормовано Розділом VII ЦПК України. В порядку здійснення контролю за виконанням судового рішення нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено заявлення відводів. З метою допущення особи до здійснення правосуддя, забезпечення Європейських стандартів реалізації права особи на доступ до правосуддя в аспекті розгляду питання про обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, застосовуючи аналогію закону, суд вирішує питання про заявлений ОСОБА_1 відвід.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також - процесуальних порушень в діях судді Єросової І.Ю., за вказаних заявником (стягувачем) у поданій заяві обставин.

Однією із підстав відводу стягувач ОСОБА_1 вказує на обставину заявлення суддею Єросовою І.Ю. самовідводу під час розгляду справ № 759/18906/23, № 759/21916/24.

Так, суддею дійсно заявлявся самовідвід у вказаних судових справах з підстав здійснення стороною ОСОБА_4 тиску на суддю Єросову І.Ю. шляхом звернення до ВРП із скаргою з метою, зокрема, перешкодити виконанню нею своїх професійних обов`язків або схилити до ухвалення неправосудного рішення.

В даному випадку суд звертає увагу, що скарга на дії державного виконавця, яка перебуває на розгляді у судді, подана в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, що регулюється Розділом VII ЦПК України.

Судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України (п.1 Постанови Верховного суду України від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення").

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ЦПК України, розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2021 р. у справі №759/1386/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з онуком та визначення способу участі у вихованні - задоволено частково. Визначено участь ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб побачень кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11:00 годин суботи до 19 години 30 хвилин неділі, за місцем проживання матері дитини. В решті вимог позову відмовлено.

Системним аналізом норм ЦПК України щодо порядку вирішення питань відводу, зокрема, судді, а також норм щодо порядку розгляду справ та ухвалення рішень, є висновок про те, що розгляд заяв учасників справи можливий лише або до судового розгляду, або під час судового розгляду справи, який закінчується ухваленням судового рішення. Розгляд питань відводу після судового розгляду або судового перегляду рішень законодавець не передбачає.

Іншими підстави для відводу є наявність у ОСОБА_1 сталого враження, що у судді Єросової І.Ю. вже сформована думка про те, що судове рішення за наслідками розгляду скаргу на бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) може бути ухвалене виключно на користь ОСОБА_2 .

Вказані заявником (стягувачем) підстави відводу судді Єросової І.Ю. у поданій заяві про відвід є виключно голослівними твердженнями ОСОБА_1., без належних та достатніх доказів на їх підтвердження, які виникли через непогодження із процесуальними рішеннями головуючого судді у справах, де ОСОБА_4. був учасником судового провадження. Посилання на обставини необ`єктивності та упередженості судді є безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та спрямовані на підрив авторитету судової влади, зокрема - судді Єросової Іванни Юріївни.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі "Білуха проти України" Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ("Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, п. п. 27, 28 та 30; "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ("Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10.12.2009 у справі "Мироненко та Мартенко проти України" ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Жоден із доводів, наведений у заяві про відвід судді, не підтверджений доказами. Голослівні та безпідставні твердження ОСОБА_1. за відсутності доказів на підтвердження зворотного, підривають авторитет судової влади. Посилання заявника про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не відповідають дійсності.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, усі доводи заявника (стягувача) зводяться до незгоди із судовими рішенням, прийнятими у судових провадженнях учасником яких був ОСОБА_4 , за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про відвід судді, що свідчить про надуманість та безпідставність поданої заяви, допускаючи необґрунтовані вислови на адресу головуючого судді.

За вказаних обставин, перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутності підстав для задоволення заяви, жодна з наведених в заяві підстав для відводу судді не знайшла свого підтвердження, при цьому останньою не доведено, що розгляд справи суддею Єросовою І.Ю. може призвести до ймовірності ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також її заінтересованості не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву про відвід головуючого судді Святошинського районного суду м.Києва Єросової Іванни Юріївни, заявлений ОСОБА_1 в межах розгляду скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця в особі заступника начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про передачу виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з онуком та визначення способу участі у вихованні, необґрунтованою.

Передати скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця в особі заступника начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про передачу виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з онуком та визначення способу участі у вихованні, до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.Ю.Єросова