Справа № 138/3276/24
Провадження №:2/138/161/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді Київської Т.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалось та шлюб між ними було розірвано. 21.11.2018 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , однак на даний час вони проживають окремо і позивач має намір подати позов про розірвання шлюбу. Сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також позивач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З відповідача на користь позивача на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2016 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також на підставі судового наказу виданого 08.07.2024 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області з позивача на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто загальний розмір стягуваних аліментів на утримання трьох неповнлітніх дітей станом на момент звернення до суду становить частини доходу платника аліментів, тоді як на його власне утримання залишається частини його доходу. Також позивач утримує свого батька, 1946 року народження. Стан здоров`я позивача погіршився і він потребує постійного лікування. Крім того позивач планує створити нову сім`ю на що також потрібні витрати.

Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити розмір стягнення аліментів та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 06.09.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Головуюча суддя Київська Т.Б. перебувала у відпустці у період з 27.01.2025 по 04.02.2025, включно, на підставі наказу №18 по Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області від 24.01.2025.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

Відповідач 16.01.2025 отримала ухвалу суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами.

30.01.2025 до суду надійшов відзив на позов, який мотивований тим, зокрема, що з позивачем по справі вона дійсно проживала однією сім`єю. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Позивач стверджуючи у своєму позові ті обставини, що у нього погіршився стан здоров`я та що на його утриманні перебуває батько, не надав суду жодного доказу на підтвердження цих обставин. Крім того, позивачем не надано жодних доказів пред`явлення до виконання судового наказу виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області щодо стягнення з нього на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки від усіх видів його доходу, у тому числі квитанцій про сплату аліментів, довідки про наявність заборгованості по аліментах. На думку відповідача, звернення до суду із заявою про видачу вказаного судового наказу є фіктивним, оскільки позивач і надалі продовжує жити зі своєю дружиною та вказаною дитиною, а тому це було зроблено тільки заради того, що зменшити аліменти у даній цивільній справі. Також зазначила, що донька на даний час є студенткою Могилів-Подільського медичного фахового коледжу, у зв`язку з чим відповідач несе постійні витрати на навчання. Відповідач разом з дітьми проживає у гуртожитку Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу, за оплату якого вона також несе значні кошти, особливо в зимний період. Зважаючи на викладене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2014 шлюб між ними було розірвано (а.с.22).

На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2016 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), з 18.01.2016 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.23-24).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

21.11.2018 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюб дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 21.11.2018 Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.9).

Крім того, позивач та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 04.06.2019 Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.10).

На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області виданого 08.07.2024 (з урахуванням ухвали суду від 02.08.2024 про виправлення описки) з позивача на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору суд також враховує положення ч. 1 ст. 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 18.01.2016 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також з позивача на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог надала до суду довідку №140 від 20.01.2025 Могилів-Подільського медичного фахового коледжу зі змісту якої слідує, що ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Медсестринство» та навчається за регіональним замовленням. Також суду надано довідку №33 від 20.01.2025 Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу зі змісту якої слідує, зокрема, що відповідача дійсно проживає разом зі своєю сім`єю в гуртожитку (договір №52 від 01.11.2023) та за 2024 рік їх було нараховано квартплату у загальному розмірі 6058,80 грн., а також комунальні послуги у розмірі 33016,25 грн.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з позивача фактично стягуються аліменти у розмірі 3/4 частини його доходу, на утримання його трьох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та на його власне утримання залишається частини його доходу, так як і на кожну неповнолітню дитину.

При цьому, суд також бере до уваги позицію викладену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 565/2071/19 в якій встановлено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Щодо тверджень відповідача про те, що в його житті відбулись суттєві зміни, а саме матеріальне становище значно погіршилось, як і стан його здоров`я, та те, що на його утриманні перебуває батько, 1946 року народження, то суду жодного належного та допустимого доказу надано не було, так і не зазначено про неможливість подачі таких доказів самостійно.

Натомість, судом встановлено, що на момент звернення до суду позивач був офіційно працевлаштований та отримував дохід, що підтверджується довідкою про дохід від 04.11.2024 (а.с.21). Ту обставину, що позивач після звернення до суду звільнився з місця роботи, суд не бере до уваги, оскільки така обставина настала вже після звернення до суду, а також у зв`язку з тим, що він звільнився за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу №229-КУ ТОВ «РУШ» від 20.11.2024.

Крім того, позивач вказує про те, що у майбутньому він планує створити нову сім`ю на що йому також потрібні витрати. Тобто, фактично позивач зазначає про обставини, які на момент подачі позову до суду ще не настали.

Враховуючи викладене вище, а також зважаючи на принцип рівності прав кожної дитини, пріоритет інтересів дитини та її потреб над інтересами батьків, суд приходить до переконання про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2016, оскільки позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами погіршення його матеріального становища, стану здоров`я і наявності інших утриманців окрім його власних неповнолітніх дітей, а також зважаючи на те, що на його власне утримання залишається від усіх видів його доходу, так само, як і на кожну неповнолітню дитину позивача.

Впункті 54 рішення від 7 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211,20 грн. слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 155, 180, 181, 183, 184, 192 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Судові витрати у виді судового збору залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.Б.Київська