Справа № 740/6784/24
Провадження № 2/740/316/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

установив:

У листопаді 2024 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн щомісячно до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13.10.2009, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 січня 2018 року змінено визначений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2007 року розмір аліментів на користь позивачки, починаючи з 25 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 є студентом КЗ «Ніжинський фаховий коледж культури і мистецтва імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради денної форми навчання із 01.09.2021 по 30.06.2025 за держзамовленням. ОСОБА_3 не має можливості влаштуватися на роботу, щоб утримувати себе самостійно, знаходиться на повному утриманні позивачки, потребує додаткових витрат на організацію навчального процесу та особистого існування. Відповідач працевлаштований неофіційно та отримує заробітну плату, має нерегулярний дохід.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02 січня 2025 року 09-00 год., яке відкладено на 29 січня 2025 року 12-00 год.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме на суму 500,00 грн, посилаючись на те, що обов`язковою умовою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є наявність у нього можливості надавати таку допомогу. За твердженням відповідача, на цей час він здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, та за що щомісячно він отримує від Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради 2250,00 грн. Також на утриманні ОСОБА_2 перебуває неповнолітня дочка від іншого шлюбу - ОСОБА_5 , яка є дитиною з інвалідністю. Разом з тим позивачка документально не обґрунтувала витрати на повнолітнього сина, які вона несе. ОСОБА_2 просив урахувати, що розмір його витрат перевищує заробіток, а тому він змушений жити за рахунок заощаджень.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просила врахувати, що відповідач не надав доказів на підтвердження факту проживання з ним іншої дитини, яка нібито перебуває на його утриманні, натомість їй відомо, що дочка проживає окремо від батька, аліменти на її утримання він не сплачує. Доводи відповідача про те, що він здійснює догляд за матір`ю та витрачає кошти на її утримання нічим не підтверджені, навпаки ОСОБА_2 отримує кошти за догляд за нею, догляд за матір`ю оформив з метою уникнення мобілізації. ОСОБА_2 має неофіційний дохід, а тому взмозі сплачувати аліменти на утримання сина в зазначеному позивачкою розмірі. Зазначила, що вказані грошові кошти будуть витрачатися на сина, зокрема, на купівлю канцелярії, одягу, для плати за проїзд у громадському транспорті до місця навчання. Просила розглянути справу без її участі.

У матеріалах міститься заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 500,00 грн щомісячно.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано 30 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 7).

ОСОБА_3 навчається в КЗ «Ніжинський фаховий коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради на 4-му курсі спеціалізації «народне пісенне мистецтво» денної форми навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 за держзамовленням, що підтверджується довідкою від 28.10.2024 № 423, виданою директором коледжу ОСОБА_6 (а. с. 8).

Мати відповідача - ОСОБА_4 є особою з інвалідністю першої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 787806 від 20.03.2024 (а. с. 18, 19).

Відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області; з 01.03.2024 до 28.02.2025 відповідачу призначено компенсацію як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі особі з інвалідністю І групи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про отримання (неотримання) допомоги від 17.12.2024 № 10-06/1554. Як убачається з наданої довідки, починаючи з червня 2024 року відповідачу виплачувалася щомісячно допомога у розмірі 2250,00 грн (за період з червня 2024 року по листопад 2024 року загальна сума нарахованої допомоги становить 13 500,00 грн. (а. с. 20).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 21).

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим УСЗН Ніжинської міської ради від 22.05.2023 (а. с. 22).

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).

Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно (п. 17).

У ч. 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд установив, що ОСОБА_3 досяг повноліття, навчається на денній формі навчання за державним замовленням, а тому не має змоги повноцінно працевлаштуватися, таким чином, він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач батько позивача є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак отримує щомісячну компенсацію у зв`язку із здійсненням догляду за особою з інвалідністю І групи у розмірі 2250,00 грн.

При визначенні розміру аліментів на навчання спільного сина сторін суд також враховує фінансовий стан та можливість відповідача як працездатної особи надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання.

Ураховуючи принципи розумності і справедливості, завдання та основні засади цивільного судочинства, регламентовані ст. 2 ЦПК України, розглядаючи спір у межах заявлених позовних вимог згідно зі ст. 13 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1000,00 грн щомісячно на час навчання, але не довше, ніж до досягнення сином 23 років, вважаючи такий розмір аліментів достатнім і справедливим за конкретних обставин цієї справи.

При цьому суд також ураховує, що позивачка не обґрунтувала визначеного в позовній заяві розміру аліментів у сумі 6000,00 грн, тобто чому саме таку грошову суму просить стягувати щомісячно з відповідача. Зі змісту позовної заяви не вбачається, з яких міркувань виходила позивачка при визначенні саме такого розміру аліментів. Доводи позивачки про те, що відповідач має неофіційний підробіток не підтверджені жодними доказами, а доказування не може грунтуватися на припущеннях. У справі відсутні докази на підтвердження спроможності відповідача сплатити визначені позивачкою аліменти у розмірі 6000,00 грн.

У порядку розподілу судових витрат між сторонами у справі за ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 272, 273, 274 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно на період навчання, починаючи з 19 листопада 2024 року, але не довше, як до досягнення ОСОБА_3 23-х років.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) у дохід держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко