Провадження № 2/644/918/2025
06 лютого 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання Пальчук Е.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму в розмірі 299278,75 гривень - 3 % річних та інфляційних витрат за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/7179/13-ц від 25.12.2013 року.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 28.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №6/4/33/2008/980-К/325, на підставі якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 231424,00 гривень строком до 11.08.2028 року під 18,59 % річних.
28.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.
25.12.2013 року заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 453218 гривень 15 копійок.
31.01.2020 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2013 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання повідомлялись своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до відомостей отриманих судом в порядку вимог ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Будь яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
28.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №6/4/33/2008/980-К/325, на підставі якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 231424,00 гривень під 18,59 % річних на строк до 11.08.2028 року.
28.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №6/4/33/2008/980-К/325.
25.12.2013 року заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 453218 гривень 15 копійок.
31.01.2020 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2013 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з повернення кредиту здійснюється на залишок боргу за виконавчим листом і становить:
Індекс інфляції за порушення зобов`язання з повернення кредиту в сумі 453218 грн. 15 коп. за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року розраховується за формулою: інфляційні нарахування = сума боргу х сукупний індекс інфляції/100% - сума боргу.
Сукупний індекс інфляції за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складає 151,165 %, а інфляційне нарахування за цей період становить 231889 грн. 06 коп. (453218 грн. 15 коп. х 151,165 %/100% - 453218 грн. 15 коп. = 231889 грн. 06 коп.
Таким чином 3% річних та інфляційні витрати за невиконання грошового зобов`язання, що підлягає стягненню, складають 299278,75 гривень.
З огляду на це, у разі, якщо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили грошові зобов`язання, в позивача виникає право на застосування наслідків такого порушення згідно з вимогами ст. 625 ЦК України.
Згідно вимог ст.ст.76-81 ЦПК України, на підтвердження обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення, вони повинні надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази.
На підтвердження суми заборгованості позивач зазначає розрахунок нарахування інфляційних втрат та 3% річних.
Разом з тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові - ч.4 ст.267 ЦК України.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки - ст.257 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.
У відповідності до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Кредитором нараховано 3 % річних на суму не виконаного грошового зобов`язання в період з 12.03.2017 по 23.02.2022 та інфляційні втрати за той же період.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).
Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 12.03.2017 року ( 02.04.2020 момент набрання законом чинності) по 23.02.2022 року заявлені в межах строку позовної давності.
З огляду на те, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача, в порядку ст. 625 ЦК України, суму 3% річних та інфляційні втрати за невиконанням грошового зобов`язання за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2013 року у справі №635/7179/13-ц, в розмірі 453218 грн.15 коп.
Грошові зобов`язання відповідачів виникли за рішенням суду на підставі кредитного договору, отже, позов про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, згідно ст. 625 ЦК України, підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 4489,18 грн., оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 2244,59 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» суму 3% річних та інфляційні втрати за невиконанням грошового зобов`язання у розмірі 299278 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» судовий збір у розмірі по 2244,59 (дві тисячі двісті сорок чотири) гривень 59 (п`ятдесят дев`янь) копійок з кожного.
Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Суддя С.А.Лук`яненко