Справа № 643/71/25
Провадження № 2/643/1766/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участі секретаря судового засідання Кизим К. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з січня 2025 року і до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 16.07.2011 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 шлюб розірваний. Рішення набрало законної сили 23.05.2016.

Дитина проживає з позивачем. Зазначає про те, що стабільний та належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку нею забезпечується самостійно, хоча батько дитини є здоровим та працездатним, зобов`язаний сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу), має постійний дохід у розмірі, працюючи у БО БФ «Швейцарський фонд з протимінної діяльності». Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб «Daewoo Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , його стан здоров`я дозволяє йому працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти.

24.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає про те, що із позовними вимогами погоджується частково. В обґрунтування відзиву посилається на те, що визнає обов`язок щодо утримання дитини та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу, що забезпечить як інтереси дитини, так і дотримання принципу справедливості.

Вважає, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини доходу відповідача не відповідає ані його фінансовим можливостям, ані потребам дитини.

Посилаючись на ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України зазначає про те, що згідно із загальною практикою на утримання дітей суд призначає на одну дитину 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на двох дітей 1/3 частки доходу платника; на трьох дітей 1/2 частки доходу платника. Отже, вимога позивачки про стягнення з відповідача 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує реального матеріального положення відповідача та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. При прийнятті рішення просить врахувати, що аліменти стягуються на одну дитину. Відповідач зазначає про те, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про стан матеріального становища та спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Ухвалою судді від 09.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що між нею та відповідачем була домовленість щодо суми коштів, яку відповідач сплачував на утримання дочки, проте позивач бажає отримувати аліменти на підставі рішення суду.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив про те, що згоден платити аліменти у розмірі частки доходу, підтвердив, що дочка проживає з позивачем.

Суд, вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Сторони з 16.07.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 розірваний. Рішення набрало законної сили 23.05.2016 (а.с.4-5).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 04 липня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.6).

Як убачається з довідки про реєстрацію місця проживання з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 11.12.2024 дитина ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідачем не надано жодних відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, наявності хронічних захворювань, інвалідності, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що могли би вплинути на розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років 3196,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивачем не обґрунтовано розмір аліментів, які вона просить стягнути з відповідача на свою користь як аліменти на утримання дитини, жодних виняткових обставин, які б свідчили про наявність підстав для стягнення аліментів саме в розмірі 1/2 частини доходу відповідача суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О. М. Тимош