РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/1917/22

Провадження № 22-ц/4815/139/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Семенюк Марії Олександрівни на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 жовтня 2024 року у складі судді Жуковської О.Ю., постановлене в м. Дубно Рівненської області, повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 26.08.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №/300210 у електронній формі. 08.12.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122021, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №/300210 у розмірі 7950,00 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 5950,00 грн. заборгованість за відсотками. Також, 27.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір позики №9161525. Даний договір укладений у електронній формі. 14.06.2021 між ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 14.06.2021 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 6 465,15 грн., з яких 3000 грн. заборгованість за основним боргом, 3465,15 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, 04.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №02380-12/2020, який було підписано електронним підписом позичальника у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію». 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №211082021 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 20 020,00 грн., з яких 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 14520 грн. заборгованість за відсотками. Також, 17.03.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 16.02.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16022022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 11 952,00 грн., з яких 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8925 грн. заборгованість за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 46 360,15 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 жовтня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в загальному розмірі 43 567 гривень 00 копійок, з яких:

- за Кредитним договором №/300210 від 26.08.2020 в розмірі 7 950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: 2000 грн. заборгованість за основним боргом; 5950 грн. заборгованість за відсотками;

- за Договором позики №9161525 від 27.09.2020 в розмірі 3 672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 00 копійок, з яких: 3000 грн. заборгованість за основним боргом; 672 грн. заборгованість за відсотками;

- за Кредитним договором №02380-12/2020 від 04.12.2020 в розмірі 20 020 (двадцять тисяч двадцять) гривень 00 копійок, з яких: 5500 грн. заборгованість за основним боргом; 14520 грн. заборгованість за відсотками;

- за Кредитним договором №/652243 від 17.03.2021 в розмірі 11 925 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 3000 грн. заборгованість за основним боргом; 8925 грн. заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 331 гривню 52 копійки.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником дотриманий не був. Часткове задоволення позову зумовлено положеннями договорів про строк кредитування, яка передбачає право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Семенюк Марія Олександрівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні, проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Додає, що кредитних договорах можливість нараховувати проценти за межами строку кредитування визначена у розділі, що регулює питання відповідальності сторін, тобто як санкція за неналежне виконання зобов`язань. Наголошує, що позивач не заявляв вимоги про стягнення відсотків нарахованих за межами строку кредитування в порядку ст. 625 ЦК України, навпаки у своїй відповіді на відзив зазначав проте, що «нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування». Вважає, що у суму стягнення були включені відсотки, які нараховані за межами строку користування кредитом. У зв`язку з наведеним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову на загальну суму 21 552 грн., яка складається із заборгованості: за кредитним договором №/300210 від 26.08.2020 року у розмірі 2000грн., що становить тіло кредиту та 1500 грн. відсотків нарахованих в межах строку кредитування; за договором позики №9161525 від 27.09.2020 року у розмірі 3000 грн. тіло кредиту та 672 грн. відсотків нарахованих в межах строку кредитування; за кредитним договором №02380-12/2020 від 04.12.2020р. року у розмірі 5500 грн. тіло кредиту та 3630 грн. відсотків нарахованих в межах строку кредитування; за кредитним договором №/652243 від 17.03.2021 року у розмірі 3000 грн. тіло кредиту та 2250 грн. відсотків нарахованих в межах строку кредитування.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26.08.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту №8/300210 в електронній формі.

Згідно п. 1.1 Договору сума кредиту складає 2000 грн. Пунктом 1.2 встановлено строк надання кредиту 30 календарних днів, тобто до 24.09.2020. Відповідно до п. 4.3 Договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2, проценти передбачені у п. 1.3 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору (а.с.9-10).

27.09.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №8/300210 (пролонгація кредиту), згідно якої сторони погодили продовжити строк дії договору на термін 18 днів (включаючи 3 дні прострочення), з 24.09.2020 до 11.10.2020. Також, 12.10.2020 та 17.12.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено Додаткові угоди №2 до Договору №8/300210 (пролонгація кредиту), згідно якої сторони погодили продовжити строк дії договору на термін 31 день та 67 днів відповідно.

08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122021, за яким ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників від 08.12.2021 підтверджує факт переходу від ТОВ «Гоуфінгоу» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Відповідно Витягу реєстру боржників від 08.12.2021 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 7950 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 5950 грн. заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості за Договором №8/300210 надано позивачем станом на 30.06.2022 за період з 08.12.2021 до 30.06.2022, згідно якого після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

27.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір позики №9161525 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. Строк кредитування 14 днів (п.2 Договору). Процентна ставка фіксована та складає 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою складає 2,7% в день.

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт позики, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.

14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. 14.06.2021 укладено Додаткову угоду до Договору факторингу №14/06/21. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників від 14.06.2021, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Відповідно Витягу з реєстру боржників від 14.06.20221 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 6 465,15 грн., з яких 3000 грн. заборгованість за основним боргом, 3465,15 грн. заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості за Договором позики №9161525 надано позивачем станом на 30.06.2022 за період з 14.06.2021 до 30.06.2022, згідно якого після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

04.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №02380-12/2020, який було підписано електронним підписом позичальника у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 5500 грн. на строк 15днів (п.1.1-1.2 Договору). Згідно п. 1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує 803,001% річних в розрахунку 2,20 % на добу. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, визначений у Договорі, проценти, передбачені п. 1.3 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня укладення Договору (п. 4.3 Договору).

Згідно Додатку №1 до Договору №02380-12/2020 сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

21.12.2020 згідно заяви позичальника про продовження строку дії договору, між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання фінансового кредиту №02380-12/2020, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк дії Договору на термін 30 днів, до 20.01.2021.

11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11082021. Факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості підтверджується підписаним та скріпленим печатками Актом прийому передачі Реєстру боржників.

Відповідно реєстру боржників від 11.08.2021 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором №02380-12/2020 у розмірі 20020,00 грн., з яких 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 14520 грн. заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості за Договором №02380-12/2020 надано позивачем станом на 30.06.2022 за період з 11.08.2021 до 30.06.2022, згідно якого після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

17.03.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №/652243 за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 25 днів (п. 1.1-1.2 Договору). Відповідно п. 1.3 Договору, проценти за користування кредитом складають 912,5% річних, що становить 2,5% в день від суми кредиту. Згідно п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2, проценти передбачені п. 1.3 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Сторонами в п. 2 Договору кредиту погоджено «Графік платежів» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с.58-59).

Паспорт кредиту, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , містить дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.

15.04.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 » було укладено Додаткову угоду №2, згідно якої сторони погодили продовжити строк дії Договору на 35 днів, до 14.05.2021.

16.02.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16022022, за яким якого ТОВ ««Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників від 16.02.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу,

Відповідно Витягу реєстру боржників від 16.02.2022 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 11925,00 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 11925 грн. сума заборгованості за відсотками.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №/652243 надано позивачем станом на 30.06.2022 за період з 16.02.2022 до 30.06.2022, згідно якого після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно наданого розрахунку, загальний розмір заборгованості позивача за вищевказаними договорами становить 46 360,15 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18), від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20 (провадження № 61-6379св21).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, що не заперечується відповідачем. У свою чергу, відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. При цьому, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Можливість укладення договору вищевказаним способом підтверджується правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у постанові від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, у постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та ін.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Що стосується заперечень апеляційної скарги щодо помилкового нарахування відсотків позивачем, то вони апеляційним судом оцінюються критично.

Так, ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 536 ЦКза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, між первісним кредитором ТОВ «Гоуфінгоу» правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 26.08.2020 Кредитного договору №/300210. З огляду на те, що отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, наявна заборгованість відповідача за основним тілом кредиту.

Вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, на думку суду, підлягають стягненню, оскільки повністю відповідають умовам Договору та строку його дії (з урахуванням Додаткових угод про пролонгацію кредиту), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення (п. 4.3 Договору).

Щодо стягнення заборгованості за Договором позики №9161252, згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. Факт отримання грошових коштів повністю визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту.

Вимога про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору підтверджена Розрахунком заборгованості за період з 14.06.2021 до 30.06.2022, тобто за період після отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Однак, оскільки суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором, тому заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення не підтверджена належними доказами. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору 14 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відтак проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 672,00 грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме: у розмірі 672,00 грн. за 14 днів, що відповідає строку дії кредитного договору.

Зобов`язання відповідача за кредитним договором №02380-12/2020 від 04.12.2020 на момент звернення до суду не виконані. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам вказаного договору та строку його дії, а саме: з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення.

Наявність заборгованості відповідача за Договором №/652243 від 17.03.2021, згідно якого відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 3000 грн., підтверджується матеріалами справи та визнаний відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Щодо нарахування відсотків за вказаним договором, то суд враховує, що строк дії Договору складає 25 днів. Разом з тим, згідно п. 4.3 Договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит у визначений строк, проценти продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

З огляду на наведене, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України, а тому відповідні доводи апеляційної скарги є неспроможними. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, якими ті врегульовані, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в загальному розмірі 43 567 гривень 00 копійок, з яких: за Кредитним договором №/300210 від 26.08.2020 в розмірі 7 950 гривень 00 копійок, з яких: 2000 грн. заборгованість за основним боргом; 5950 грн. заборгованість за відсотками; - за Договором позики №9161525 від 27.09.2020 в розмірі 3 672 гривні 00 копійок, з яких: 3000 грн. заборгованість за основним боргом; 672 грн. заборгованість за відсотками; за Кредитним договором №02380-12/2020 від 04.12.2020 в розмірі 20 020 гривень 00 копійок, з яких: 5500 грн. заборгованість за основним боргом; 14520 грн. заборгованість за відсотками; за Кредитним договором №/652243 від 17.03.2021 в розмірі 11 925 гривень 00 копійок, з яких: 3000 грн. заборгованість за основним боргом; 8925 грн. заборгованість за відсотками

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Семенюк Марії Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 жовтня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.