Справа № 349/175/25
Провадження № 2/349/207/25
У Х В А Л А

06 лютого 2025 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Гаврилюк О.О. у справі № 349/175/25 перевірив позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шидзінський І.В., звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 про визнання його батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , із зазначенням відомостей про нього, як батька дитини.

Позовна заява подана без дотримання вимог ст.175 - 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з частиною ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не надано документа про підтвердження сплати судового збору відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», натомість надано посвідчення ветерана війни учасника бойових дій. У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, як учасника бойових дій.

Перевіряючи підстави звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зі змісту цієї норми вбачається, що п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду з вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII. У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2019 року, проте позов не містить вимог, що стосуються статусу учасника бойових дій.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06травня 2020 року в справі№9901/70/20 (провадження № 11-128заі20) пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду з вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Подібні висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховног оСуду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Таким чином п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняє позивача від сплати судового збору за подачу даного позову, який підлягає сплаті на загальних підставах.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 гривень.

Таким чином 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.

Отже, позивачем відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», потрібно оплатити судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (3028Х0,4=1211,20 грн.) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Зазначений недолік позовної заяви має бути усунений шляхом направлення до суду документів про сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок UA0009652, отримувач коштівГУК в Iвано-Франківській області /ТГ Рогатин/22030101,код за ,банк Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно частин 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного приходжу до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, залишити без руху.

Спосіб усунення недоліків: подання до суду позивачем, представником позивача підтвердження сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви немайнового характеру.

Строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О.Гаврилюк