Справа № 626/93/25
Провадження № 2/626/283/2025
03.02.2025 року м.Берестин

Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Івашкіній Т.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 07.09.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3145601, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 гривень, а остання зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним в порядку та у строки, визначені договором.
Згідно договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3145601 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору.
13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» було укладено Компанія «Кредит-Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 3145601 від 07.09.2022 року.
Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_1 судове засідання не з`явилась про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 07.09.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3145601 (а.с.26-42).
Як зазначено в п.1.1 договору № 3145601 укладення договору здійснено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету (а.с.26-42).
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3145601 (а.с.26-42) підписано позичальницею ОСОБА_1 07.09.2022 року о 15 годині 33 хвилини електронним підписом М978 (а.с.42).
Крім того, ОСОБА_1 07.09.2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором М978 підписано анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.20-21) та паспорт споживчого кредиту (а.с.22-23).
Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 1.4.1 договору № 3145601 від 07.09.2022 року ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності на 360 днів, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти (стандартна процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 0,90 % в день) за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.26-42).
Пунктом 2.1 договору № 3145601 від 07.09.2022 року передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
28.06.2023 року, 04.07.2023 року, 11.07.2023 року, 18.07.2023 року, 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладались додаткові договори про прощення (анулювання) боргу до договору № 3145601 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.47-48, 49-50, 51-52, 53-54, 55-56).
13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.71-78), в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 3145601 від 07.09.2022 року, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ -13092023 від 13.09.2023 року (а.с.79-80).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як встановлено в ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.
Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3145601 від 07.09.2022 року укладений сторонами в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Частиною 8 даної статті встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, зокрема заповненням формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, зокрема, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину.
Відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Лінеура Україна» договір № 3145601 від 07.09.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідно до визначеної Законом України «Про електронну комерцію» процедури, здійснила його підписання із застосуванням одноразового ідентифікатора та отримала кошти в кредит.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що права вимоги за договором № 3145601 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.09.2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року перейшли до позивача по справі - ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором № 3145601 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.09.2022 року щодо повернення кредитних коштів, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст.4,19,81,89,141,259,263,264,265,280-282 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит -Капітал» (адреса місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького,1, 28 корпус; ідентифікаційний код 35234236) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит -Капітал» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складений 03 лютого 2025 року.

Суддя