Справа № 204/1232/25
Провадження № 2-з/204/8/25 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись із заявою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2025 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, та скасування державної реєстрації права власності. З позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення зазначеного позову, відповідно до якої просити заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Позовна заява та заява про забезпечення позову передана мені, судді Самсоновій В.В., 31 січня 2025 року цивільною канцелярією суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звертається до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову одночасно із поданням позову в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, а також поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Так, під час реалізації представницьких повноважень Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва до зміни топонімів Титова) без будь-яких на те правових підстав, шляхом розміщення на ній самочинно збудованих об`єктів. Також встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. За відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 , самочинно збудовано нерухоме майно - автостоянку, опис об`єкта: літ.А-1-будівля вартової площею 25,8 кв.м., літ. Б-навіс площею 155,7 кв.м., літ. В- навіс площею 418,8 кв.м., літ. Г-вбиральня площею 1, кв.м., літ. Д-навіс площею 221,1 кв.м., літ. Е-вольєр площею 18,3 кв.м., № 1-4-огорожі площею 364,0 кв.м., літ І- замощення площею 1120,0 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що свідчить про те, що зазначене нерухоме майно є самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України. Під час вивчення законності набуття речових прав на об`єкти нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства, окружною прокуратурою з`ясовано, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 у справі № 200/7824/15-ц, задоволено позов приватного підприємства «ОПО» (код ) до ОСОБА_2 та визнано за позивачем право власності на об`єкти нерухомого майна, у тому числі, на автостоянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , опис об`єкта: літ.А-1-будівля вартової площею 25,8 кв.м., літ. Б- навіс площею 155,7 кв.м., літ. В-навіс площею 418,8 кв.м., літ. Г-вбиральня площею 1,0 кв.м., літ. Д-навіс площею 221,1 кв.м., літ. Е-вольєр площею 18,3 кв.м., № 1-4- огорожі площею 364,0 кв.м., літ І-замощення площею 1120,0 кв.м., загальною площею 2323,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Згідно з матеріалами даної судової справи, вказаний об`єкт нерухомості побудовано у період з 01.11.2014 по 20.01.2015, на підставі інвестиційного договору від 01.11.2014 № 011114, укладеного між ПП «ОПО» та ОСОБА_2 . На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 у справі № 200/7824/15ц, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Г.О., 07.07.2015 зареєстровано право власності на вказану вище автостоянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПП «ОПО» (номер відомостей про речове право 10316310). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 у справі № 200/7824/15-ц, в частині визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за ПП «ОПО» скасовано, у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна відмовлено. На підставі протоколу про проведення аукціону, складеного Правобережною товарною біржею від 01.03.2016, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., 04.03.2016, видано свідоцтво № 417 та зареєстровано право власності на вказану вище автостоянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (номер відомостей про речове право 13637292). Разом з цим, окружною прокуратурою встановлено, що об`єкти нерухомого майна, на які зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстровані без наявності правових підстав, а майно яке перебуває на території зазначеної вище самовільно зайнятої земельної ділянки є самочинно збудованим, з огляду на наступне. Відповідно до інформації Дніпровської міської ради, від 04.06.2024 за № 7/11-1306, рішенням міської ради від 24.06.2020 № 310/58 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та проведення її експертної грошової оцінки для продажу по фактичному розміщенню автостоянки. Проте, відповідно до інформації Департаменту по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради від 20.01.2025 за № 12/19-22 встановлено, що земельна ділянка площею 0,2 га за кадастровим номером :07:210:0103, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., в оренду або власність ОСОБА_1 або будь яким іншим юридичним чи фізичним особам, не передавалась. Головним архітектурно-планувальним бюро Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у листі від 29.05.2024 за № 12/19/242 окружну прокуратуру повідомлено, що за наявною інформацією містобудівного кадастру та Адресного плану міста, адреса - вул. Титова, 18-д, присвоєна автостоянці ТОВ «ІІ ПАША». Згідно з листом КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 31.05.2024 № 6257, станом на 31.12.2021 в інвентаризаційні справі за адресою: АДРЕСА_2 , містяться відомості про право власності на нежитлову будівлю, вартової літ. А-1 загальною площею, 17,9 кв.м за ТОВ «ІІ Паша» на підставі свідоцтва про право власності від 18.07.2007. Вивченням відомостей, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо набуття права власності на об`єкт нерухомого майна - автостоянку, яка перебувала у власності ТОВ «ІІ ПАША» за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, 18-Д, встановлено, що 19.07.2007 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , від 18.07.2007, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради за ТОВ «ІІ ПАША» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - автостоянку, опис об`єкта: будівля вартової літ. А-1, площею 17,9 кв.м. Вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2015, укладеного між ТОВ «ІІ ПАША» та ПП «ОПО» відчужений на користь вказаного приватного підприємства. У подальшому 08.04.2016 рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Андрєєвої Г.О. за № 29172620, речове право на вказане майно - автостоянку, опис об`єкта: будівля вартової літ. А-1, площею 17,9 кв.м., погашено у зв`язку із знищенням об`єкта речових прав. Разом з цим, за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про зареєстрований об`єкт майнових прав - автостоянку, опис об`єкта: літ.А-1-будівля вартової площею 25,8 кв.м., літ. Б- навіс площею 155,7 кв.м., літ. В-навіс площею 418,8 кв.м., літ. Г-вбиральня площею 1, кв.м., літ. Д-навіс площею 221,1 кв.м., літ. Е-вольєр площею 18,3 кв.м., № 1-4-огорожі площею 364,0 кв.м., літ І-замощення площею 1120,0 кв.м. з іншими технічними характеристиками, а ніж будівля автостоянки, яка складалась із будівлі вартової літ. А-1, площею 17,9 кв.м. Тому вказаний об`єкт нерухомого майна, який перебував у власності ТОВ «ІІ ПАША» загальною площею 17,9 кв.м. та речове право на який припинено, є іншим об`єктом прав власності, на відміну від об`єкта права власності, яке перебуває у володінні ОСОБА_1 . Разом з цим, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 11.06.2024 за № 3094/05/18-24, інформації, а також документів від ПП «ОПО», ОСОБА_1 , ТОВ «ІІ Паша» щодо об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не надходило. Згідно з даними реєстру будівельної діяльності, отриманими від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради листом від 10.06.2024 за № 10/1-97, відсутні відомості щодо видачі/реєстрації документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкту нерухомого майна - автостоянки, відкриття розділу та первинна реєстрація права власності на який проведена на підставі скасованого рішення Бабушкінського районного суду від 03.06.2015, порушує права Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності. Таким чином, прокурором встановлено факт безпідставної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - автостоянку за адресою: АДРЕСА_2 , за ПП «ОПО», та у подальшому за ОСОБА_1 , яка збудована у супереч вимогам чинного законодавства, тобто фактично є самочинно збудованим майном, чим порушено права територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження та відчуження земельної ділянки комунальної власності, належної реєстрації речових прав на нерухоме майно на ній, дотримання законодавства у сфері забудови населених пунктів. В свою чергу, безпідставне набуття права власності на нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України «Про основи містобудування», є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів держави. Таким чином, відповідачем незаконно використовується земельна ділянка, що є підставою для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її повернення, шляхом знесення самочинного будівництва, та скасування державної реєстрації права власності із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у судовому порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачена можливість забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, та скасування державної реєстрації права власності. Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного йому на теперішній час нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду. Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд прийшов до висновку, що обраний заявником захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З урахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способом забезпечення накладення арешту на майно є заборона суб`єктам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії відносно відповідного нерухомого майна.

Оскільки заборона відчуження майна та заборона проведення реєстраційних дій щодо нього не призведе до завдання збитків особі, за якою зареєстровано право власності, немає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, та скасування державної реєстрації права власності - задовольнити повністю.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова