Справа № 134/2196/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за заповітом,

встановив:

17 грудня 2024 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , загальною площею 89,0 кв. м, житловою площею 61,5 кв. м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», веранда - «а», вхідний майданчик - «а1», літня кухня - «Б», вхідний майданчик - «б», сарай - «В», сарай - «в», сарай - «Г», погріб - «П», огорожа 25,0 м. п. - «1-3».

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла баба позивача - ОСОБА_3 . Позивач, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку.

До складу спадкового майна увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , який станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, склад двору був наступний: ОСОБА_4 - голова двору, її дочка - ОСОБА_3 , зять - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_5 .

Таким чином, кожен член колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 мав право на частку у майні двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 , яка оформила спадкові права на належні спадкодавцю майновий пай та земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_1 , який мав право на частку у майні колишнього колгоспного двору, 27 травня 1993 року вибув з членів двору та не звертався за витребуванням своєї частки, відтак пропустив строк позовної давності і відповідно втратив право на свою частку у майні колишнього колгоспного двору.

У зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння відсутні, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 07 лютого 2025 року сторони не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. При цьому вказав, що позовні вимоги визнає, він отримав від позивача ОСОБА_1 компенсацію за належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 в повному обсязі в обумовленій між ними сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_3 .

За життя вона склала заповіт, посвідчений 21 квітня 2016 року секретарем Городківської сільської ради Лєсною Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 111, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла своєму онуку - позивачу ОСОБА_1 . На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

12 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом Крижопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 165/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а 06 травня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9432 га, кадастровий номер :02:002:0886.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2024 № 1032 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів, до складу двору входили: ОСОБА_4 - голова двору, її дочка - ОСОБА_3 , зять - ОСОБА_2 , онук - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 , яка оформила спадкові права на належні спадкодавцю майновий пай та земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 , який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , виписаний з указаної адреси 27 травня 1993 року.

Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 17 червня 2021 року; копією заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь онука ОСОБА_1 , який посвідчений 21 квітня 2016 року секретарем Городківської сільської ради Лєсною Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 111; копіями довідок Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2024 № № 1033, 1034 про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї ОСОБА_3 на день її смерті; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 08 грудня 1992 року, де його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , повторно виданого 21 лютого 2023 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Деревянчук А.В. 01 грудня 2004 року за р.№ 1465 на ім`я ОСОБА_3 на належні її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Колос» с. Городківка та земельну ділянку площею 1,94 га, розташовану на території Городківської сільської ради; копією довідки, виданої виконкомом Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за № 05-01-03/1049 від 23.10.2024, згідно якої ОСОБА_1 , 1946 року народження, який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , виписаний з указаної адреси 27 травня 1993 року; матеріалами спадкової справи № 165/2021, заведеної Крижопільською державною нотаріальною конторою 12 листопада 2021 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта, виготовленого на замовлення позивача ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_7 за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво житлового будинку «А» (загальна площа 89,0 кв. м, житлова площа 61,5 кв. м), веранди «а», вхідного майданчика «а1», літньої кухні «Б», вхідного майданчика «б», сараю «В», сараю «в», здійснено в 1975 році, сараю «Г» - в 1985 році, погребу «П» - в 1983 році.

ФОП ОСОБА_8 надано висновок від 26 жовтня 2024 року № 85/24 про те, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,0 кв. м., станом на 26 жовтня 2024 року складає 2000 доларів США, що еквівалентно 82 525,00 грн.

Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на усне звернення позивача ОСОБА_1 повідомила про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (довідка приватного нотаріуса Питель М.С. від 14.01.2025 № 8/01-16).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору;

- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року;

- на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З наданих суду доказів вбачається, що спірний житловий будинок є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої є її дочка ОСОБА_3 (член двору), яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила спадкові права на частину спадкового майна. Інші члени двору - ОСОБА_1 (дід позивача) та ОСОБА_5 (батько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не зверталися за витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору.

Таким чином, ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , однак за життя вона не отримала свідоцтва про право власності на нього.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем, який є єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в порядку спадкування за заповітом право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , загальною площею 89,0 кв. м, житловою площею 61,5 кв. м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», веранда - «а», вхідний майданчик - «а1», літня кухня - «Б», вхідний майданчик - «б», сарай - «В», сарай - «в», сарай - «Г», погріб - «П», огорожа 25,0 м. п. - «1-3».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя