Провадження № 2/201/1911/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши увідкритому судовомузасіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 грудня 2021 року в м. Дніпро, по проспекту Дмитра Яворницького в районі е/о № 1А, з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом автомобілем Mercedes-Benz Gls 350, д.р.н. НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень. Власником автомобіля є ОСОБА_1 , яка зазнала матеріального збитку. Вказані обставини встановленні постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2022 року в справі № 201/13257/21, якою встановлена вина водія ОСОБА_2 у скоєному ДТП. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_2 , застрахована страховою компанією ТДВ СК «Кредо» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № ЕР/ 205912912 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень, франшиза 0,00 гривень). На заяву позивача про виплату від 16.12.2021 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 50 739,78 гривень, що не відповідає, на думку позивача, розміру заподіяної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобіля Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 , яка складає 60695,58 грн., що розрахована відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В. № 1201/22 від 12.01.2022 року, що був складений на замовлення позивача. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути із страховика недоплачене страхове відшкодування у розмірі 9 955,80 гривень, пеню у розмірі 4 372,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 118,38 грн., три відсотки річних у розмірі 317,00 грн. та витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 500,00 грн.

Представник відповідача ТДВ СК «Кредо» 21 лютого 2024 року надав до суду відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що страховик самостійно, в передбачений п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) строк направив для огляду пошкодженого ТЗ свого представника на підставі якого ним був складений відповідний протокол огляду транспортного засобу. Оскільки відповідач провів у встановлений 10-ти денний строк огляд автомобіля позивача, то потерпіла особа в силу положень п. 34.3 ст. 34 Закону не набула права самостійно замовити оцінку спричиненого збитку, а страховик не має підстав для визначення розміру страхового відшкодування на підставі такої оцінки позивача. Крім цього вказує, що раз страхове відшкодування виплачено вчасно, то відсутні підстави і для стягнення штрафних санкцій та витрат на оплату послуг експерта Дроздова Ю.В.

09 квітня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник Позивача звернув увагу, що оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 , а тому його звіти складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також звернув увагу суду, що оцінювач ОСОБА_5 не рахував вартість пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 після ДТП, а порахував утилізаційна вартість, що є порушенням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказав, що відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, що і було зроблено Позивачем та надано до суду висновок експерта Дроздова Ю.В. № 1201/22 від 12.01.2022 року, який відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Також, представник Позивача подав клопотання про призначення по справі судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 жовтня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою судді від 20 травня 2024 року зупинено провадження у даній цивільній справі для проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2024 року поновлено провадження у даній цивільній справі.

Представник позивача подав заяву проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позов представник ТДВ «СК «Кредо» просив розглядати справу без участі останнього.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

13 грудня 2021 року в м. Дніпро, по проспекту Дмитра Яворницького в районі е/о № 1А, з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом автомобілем Mercedes-Benz Gls 350, д.р.н. НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень. Власником автомобіля є ОСОБА_1 , яка зазнала матеріального збитку.

Вказані обставини встановленні постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2022 року в справі № 201/13257/21, якою встановлена вина водія ОСОБА_2 у скоєному ДТП.

Відповідно до ч.6 ст.82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За викладених обставин зазначена постанова суду, яка ухвалена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме ДТП за участі сторін, має преюдиційне значення для розгляду цієї справи.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_2 , застрахована страховою компанією ТДВ СК «КРЕДО» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № ЕР/ 205912912 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень, франшиза 0,00 гривень).

На заяву позивача про виплату від 16.12.2021 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 50 739,78 гривень на рахунок СТО ФОП ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При розрахунку вказаного страхового відшкодування страховик керувався звітами оцінювача ОСОБА_4 № 19730/3002292 від 09.03.2022 року та звітом № 30-12-2С від 21.02.2022 року, який виконав оцінювач ОСОБА_7 .

В процесі розгляду справи було задоволення клопотання представника позивача та по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку судової транспортно-товарзнавчої експертизи №1397-24 від 07 жовтня 2024 року за вихідними даними висновку експерта Дроздова Ю.В. № 1201/22 від 12.01.2022 року матеріальний збиток причинений в результаті пошкодження автомобіля Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 станом на 13.12.2021 року складає 104581,55 грн., ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 42717,53 грн.

Згідно висновку судової транспортно-товарзнавчої експертизи №№1397-24 від 07 жовтня 2024 року за вихідними даними звіту оцінювача ОСОБА_7 № 30-12-2С від 21.02.2022 року, матеріальний збиток причинений в результаті пошкодження автомобіля Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 станом на 13.12.2021 року складає 104581,55 грн., ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 45192,49 грн.

Надаючи правову оцінку висновку судової транспортно-товарзнавчої експертизи №1397-24 від 07 жовтня 2024 року, суд виходить з наступного.

Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.

Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.

Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.

Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості ТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд.

Крім цього вказаною Методикою передбачено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі про що зазначено в п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц.

Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Матеріали справи не містять доказів того, що власник пошкодженого майна доручав проведення оцінки свого майна іншим суб`єктам оціночної діяльності окрім експерта ОСОБА_8 , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача.

Суд вважає за можливе прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення на підставі висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи за вихідними даними, зазначеними у висновку експерта Дроздова Ю.В. № 1201/22 від 12.01.2022 року, складеного на замовлення позивача, а не за вихідними даними у звіті оцінювача ОСОБА_7 на замовлення відповідача. Таке рішення суду зумовлене тим, що звіт оцінювача ОСОБА_7 є неповним, оскільки містить розрахунки лише стосовно вартості транспортного засобу Mitsubishi Space Star, д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП, але не містить розрахунку вартості транспортного засобу після ДТП.

Натомість, висновок експерта Дроздова Ю.В. № 1201/22 від 12.01.2022 року, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який було складено тим же експертом, що проводив саме експертне дослідження на замовлення позивача. При цьому, на проведення огляду експертом авто позивача на замовлення останнього сторона відповідача запрошувалась належним чином. Експерт Дроздов Ю.В. обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про що зазначено у висновку. Відтак, саме вихідні дані у висновку експерта, на відміну від вихідних даних у звіті оцінювача, сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як так, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку.

Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення у справі на результатах висновку судової експертизи, проведеної на підставі ухвали суду у цій справі, та лише в частині вихідних даних висновку експерта № 1201/22 від 12.01.2022 року.

З наведених вище підстав суд вважає позовні вимоги до відповідача в частині доплати страхового відшкодування обґрунтованими, підтвердженими належим доказами та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного розрахунку: 104581,55 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В.) - 43885,97 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП)= 60695,58 грн., розмір невідошкодованого страхового відшкодування становить 60695,58 грн. (розмір матеріальної шкоди) -50739,78 грн. (фактично сплачене відповідачем відшкодування) 0,00 грн. (франшиза) = 9 955,80 гривень (страхове відшкодування, що підлягає доплаті позивачу).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.5 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

20.12.2021 року ТДВ «СК «Кредо» була отримана заява на виплату страхового відшкодування.

ТДВ «СК «Кредо» повинна був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 20.03.2022 року включно.

Враховуючи, що ТДВ «СК «Кредо» виплачено страхове відшкодування не в повному розмірі, то за період з 21.03.2022 року по 21.03.2023 року ТДВ «СК «Кредо» повинна сплатити пеню в розмірі 4372,39 грн. нарахована на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 9955,80 грн.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

У зв`язку із неналежним виконанням ТДВ "СК КРЕДО"зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV та статті 625 ЦК України, з Відповідача підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати, пов`язані з несплатою страхового відшкодування в повному розмірі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц.

За висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 у справі № 703/2718/16-ц, з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, однак саме зобов`язання виникло між сторонами із заподіяння шкоди, тобто це зобов`язання не є таким, що виникло з рішення суду, це зобов`язання з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2023 року у справі № 910/3658/23, в якій суд касаційної інстанції погодився з нарахуванням відсотків річних та інфляційних втрат на суму основного боргу, стягнуту рішенням суду у справі № 910/16330/21 (у спорі між тими ж сторонами), за період, у тому числі, до ухвалення вказаного рішення в іншій справі.

Відтак, з урахуванням також правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15-ц та від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами як до ухвалення рішення суду, так і після його ухвалення.

За період з 21.03.2022 року по 12.04.2023 року з ТДВ «СК «Кредо» підлягає стягненню 3% річних в розмірі 317,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2118,38 грн. нараховані на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 9955,80 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження 2500 гривень, та витрати позивача на судову транспортно-товарознавчу експертизу в розмірі 18932,00 грн., які підтвердженні належними розрахунковими документами, та які наявні в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю ''Страхова компанія «Кредо»'' про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) недоплачене страхове відшкодовування в розмірі 9955,80 гривень, пеню в розмірі 4372,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 2118,38 грн., три відсотки річних в розмірі 317,00 грн, що разом складає 16763,57 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн., витрати на автотоварознавчу експертизу в розмірі 2500 грн. та витрати на судову транспортно-товарознавчу експертизу в розмірі 18932,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», , м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34.

Суддя С.С. Федоріщев