Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та нарахування аліментів на особистий рахунок повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Виплати по аліментам нараховувати на особистий рахунок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13.10.2021 та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Зазначив, що наразі він не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному розмірі оскільки змінився його матеріальний стан, так як він допомагає своїй матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його повному утриманні так як є пенсіонеркою, яка потребує додаткової матеріальної підтримки у зв`язку з низьким рівнем пенсії та значними витратами на ліки і побутові потреби. Вказав, що після усіх витрат, що він робить задля матері в нього не залишається достатньо грошових коштів для сплати аліментів повному розмірі на повнолітню дитину та забезпечення йому достатнього життєвого рівня. Вважав зменшення розміру аліментів достатнім та обґрунтованим, зважаючи на спільний обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей які навчаються. В обґрунтування позовних вимог в частині нарахування аліментів на особистий рахунок ОСОБА_3 посилається на те, що син є повнолітнім, має повну цивільну дієздатність, може самостійно розпоряджатися своїми коштами, а тому вважає доцільним якщо аліменти будуть надходити на особистий рахунок сина, а не на рахунок відповідача, яка використовує кошти не за призначенням.

Ухвалою судді від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, призначено підготовче засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

13 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2025 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, просила вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, заперечувала проти зменшення розміру аліментів, не заперечувала проти нарахування аліментів на особистий рахунок сина. Суду пояснила, що ОСОБА_5 є єдиним сином позивача, натомість у матері позивача є ще троє повнолітніх дітей, які наряду із позивачем мають обов`язок щодо забезпечення своєї матері. Пояснила, що у грудні 2024 року позивачем сплачено аліменти у розмірі 5350 гривень, у січні 2025 року у розмірі 7510 гривень, що є достатнім для забезпечення сина, а стягнення аліментів у меншому розмірі не забезпечить потреби сина у зв`язку з навчанням. Пояснила, що син хоча і навчається дистанційно проте має потреби у технічному обладнанні на яке і витрачаються аліменти.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року (а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.11).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 13 жовтня 2021 року та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років (а.с. 13-14).

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 (а.с.11).

ОСОБА_4 є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів, посилається на те, що на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_4 , яка є пенсіонером, у зв`язку з чим його матеріальне становище погіршилося.

Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту стягнення аліментів суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.

Позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом раніше розмірі.

Суд зауважує, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання мати позивача вже була пенсіонером, що підтверджується наданою самим позивачем копією пенсійного посвідчення ОСОБА_4 , згідно якого датою видачі є 04.11.2008.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України, а тому у задоволенні позову в частині зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині нарахування аліментів на особистий рахунок сина ОСОБА_3 , суд зазначає, що жодних доказів нецільового використання відповідачем сплачуваних аліментів, позивачем не надано. Крім того, третя особа ОСОБА_3 , у поданій до суду заяві, заперечував проти задоволення позову в цілому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, що свідчить про ненадання згоди останнього на внесення аліментів на його особистий рахунок, а тому у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Крім того, суд зауважує, що сторони, зокрема і стягувач (одержувач) аліментів, не позбавлені можливості звернення до суду із відповідною заявою щодо заміни сторони виконавчого провадження з виконання рішення ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та нарахування аліментів на особистий рахунок повнолітнього сина.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 07 лютого 2025 року.

Суддя: О. В. Колочко