КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/240/2025Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Кравченко А.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бабенко Яною Вікторівною, про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним,
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2024 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1782000,00 грн., що еквівалентно 44000,00 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю (т. 2, а.с. 20-27).

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2024 заяву адвоката Бабенко Я.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено (т. 2, а.с. 89-94).

Постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Поповим Р.О. залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2024 та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним залишено без змін.

17.01.2025 через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Бабенко Я.В. було подано заяву про винесення додаткового рішення, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в сумі 19 000,00 грн., понесені в суді апеляційної інстанції.

04.02.2025 до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Півторак Р.А. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якій остання просить суд відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу за недоведеністю або максимально зменшити їх розмір посилаючись на те, що справа відноситься до справ незначної складності, а заявлена до стягнення сума витрат є неспівмірною з реальним обсягом наданої допомоги у суді апеляційної інстанції та часом, витраченим на надання таких послуг. При цьому вказує, що підготовка та подання відзиву не вимагали значного обсягу технічних робіт, оскільки доводи відзиву та зміст первісного позову є фактично ідентичними, а незначна кількість судових засідань та участь у них не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони та інші учасники справи в судове засідання не викликалися у зв`язку з відсутністю такої необхідності (частина 4 статті 270 ЦПК України).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2024 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1782000,00 грн., що еквівалентно 44000,00 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю (т. 2, а.с. 20-27).

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2024 заяву адвоката Бабенко Я.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено (т. 2, а.с. 89-94).

Постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Поповим Р.О. залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2024 та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним залишено без змін.

17.01.2025 через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Бабенко Я.В. було подано заяву про винесення додаткового рішення, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в сумі 19 000,00 грн., понесені в суді апеляційної інстанції.

При цьому, на підтвердження понесення вищенаведених витрат представником позивача надано до суду:

- копію рахунку на оплату № 07 від 16.01.2025 на суму 7 500,00 грн.;

- платіжну інструкцію № АВТЗ-РЕ96-071К-МЕЕ1 від 17.01.2025 на суму 7 500,00 грн.;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 12.09.2023 згідно з договором про надання юридичних послуг від 12.09.2023 на суму 13 500,00 грн.;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 17.01.2025 згідно з договором про надання юридичних послуг від 12.09.2023 на суму 5 500,00 грн.;

Також в матеріалах справи міститься договір про надання юридичних послуг від 12.09.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням «МІТРАКС» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник), за умовами якого виконавець приймає зобов`язання надавати замовнику за його замовленнями комплекс послуг, визначений умовами договору, а замовник зобов`язується здійснити плату за надані юридичні послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору

У відповідності до положень п. 5.2, 5.16. Договору, оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється замовником відповідно до обсягу наданих послуг в порядку та на умовах, визначених договором. Оформлення і передача замовнику наданих послуг провадиться шляхом підписання відповідних актів прийому-передачі.

27.09.2024 та 17.01.2025 між Адвокатським об`єднанням «Мітракс» в особі директора Бабенка Юрія Сергійовича та ОСОБА_1 були підписані акти прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання юридичних послуг від 12.09.2023 на загальну суму 19 000,00 грн., у яких зазначено, що оплата за вказані послуги була здійснена у безготівковій формі.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист,представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відтак, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 та від 11.11.2020 у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі№ 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2022 у справі № 757/36628/16-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18, від 31.07.2020 у справі № 301/2534/16-ц, від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц, від 20.09.2023 у справі № 753/7936/22.

Таким чином, дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, а також співмірності стягнутих витрат на правову допомогу в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції (тривалість розгляду, обсяг правової допомоги), суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до 10000 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10000грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова