Справа № 545/5516/24
Провадження № 2/545/433/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетія А.Г.

з участю секретаря Мамишевої А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Касьян ВВ. звернулася до суду з позовом та прохала суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею - 56,0 кв.м., житловою площею - 27,6 кв.м.; тамбур літ. «а1»; погріб літ. «б»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «Д»; колодязь питний №1; огорожа №2; ворота огорожі №3; огорожа №4. Посилалася на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо оскільки відсутні правовстановлюючі документи, в зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача адвокат Касьян В.В. не з`явилася, попередньо надавши заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи ДІАМ до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та врахувати надані пояснення.

Третя особа ОСОБА_2 будучи повідомленим належним чином до суду не з`явився з невідомих причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 04.09.2023 Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. 08 грудня 2023 року заведено спадкову справу за № 181/2023 на підставі заяви дочки спадкодавця - ОСОБА_1 . Син спадкодавця - ОСОБА_2 подав заяву про відмову від спадщини. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою : АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 30.10.1997 року за р. № 1-1343.

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, кадастровий № :01:001:0177, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2020, індексний № 218192167.

Згідно технічного паспорта від 16.04.2024 року виготовленого ПП ПБТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою : АДРЕСА_1 , відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею - 27,6 кв.м.; тамбур літ. «а1»; погріб літ. «б»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «Д»; колодязь питний №1; огорожа №2; ворота огорожі №3; огорожа №4.

Довідкою БТІ від 24.04.2024 р. №3885 підтверджується реєстрація права власності на вказаний будинок за ОСОБА_3 та встановлено, що відповідно до проведеного обстеження станом на 01.04.2024 року на тамбур літ. «а1», загальною площею 6,2 кв.м. не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

У зв`язку з тим, що в результаті проведення будівельних робіт без дозвільних документів змінились технічні характеристики житлового будинку, а право власності на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після проведення будівельних робіт не зареєстровано, приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 р. №432/02-31.

Законодавством передбачена можливість введення в експлуатацію житлових будинків збудованих до 09.04.2015 р. без дозвільних документів на виконання будівельних робіт, а саме, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено безоплатне прийняття в експлуатацію збудованих у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальних (садибних) житлових будинків площею до 500 квадратних метрів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт.

Але, тамбур літ. «а1» було збудовано спадкодавцем у 2019 році.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Такий висновок узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 1328цс15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04 червня 2018 року у справі № 640/13030/16-ц (провадження № 61-1073св17) та від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17 (провадження № 61-39346св18).

Відповідно до п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Позивачем, яка є правонаступником ОСОБА_3 , було подано до Державної інспекції архітектури та містобудування України Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності реєстраційний № ІУ87 від 05.12.2024 р. Декларацію повернуто на доопрацювання, зокрема, у зв`язку з тим, що у поданих документах технічної інвентаризації вказано рік завершення будівництва об`єкта, який не відповідає вимогам абзацу першого пункту 9 розділу V Прикінцеві положення ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Тобто, в технічній інвентаризацій вказаний рік завершення будівництва - 2019, а згідно абзацу першого пункту 9 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дата завершення будівництва має бути до 9 квітня 2015 року.

Отже, доопрацювати Декларацію з об`єктивних причин неможливо.

Згідно Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №959 від 18.11.2024, за результатами проведеного технічного обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта. Будинок за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Таким чином, ОСОБА_3 за життя самочинно збудовано тамбур літ. «а 1» на земельній ділянці, що належить їй на праві власності та має відповідне цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; питання щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого тамбуру було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого дає підстави вважати про наявність спору про право; за результатами проведеного технічного обстеження самовільно збудованого житлового будинку встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Такий висновок узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 1328цс15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04 червня 2018 року у справі № 640/13030/16-ц (провадження № 61-1073св17) та від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17 (провадження № 61-39346св18).

Відповідно до п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері- ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею - 56,0 кв.м., житловою площею - 27,6 кв.м.; тамбур літ. «а1»; погріб літ. «б»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «Д»; колодязь питний №1; огорожа №2; ворота огорожі №3; огорожа №4.

Судові витрати понесені позивачем по даній справі віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя: А. Г. Потетій