Справа № 368/1899/24
Рішення

Іменем України

"27" січня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач просить суд зменшити суму аліментів, що стягується з нього, ОСОБА_1 , громадянина України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з від доходу на 1/6 від доходу від набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов наступним.

З відповідачкою ОСОБА_2 він має спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їхнє сімейне життя не склалось, у зв`язку з чим рішенням Кагарлицького суду Київської області у справі №568/293/17 від 14.03.2017 року їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу їхня донька залишилась проживати з колишньою дружиною.

Виконавчим листом 368/20111/15-ц від 17.03.2016 року, виданим Кагарлицьким районним судом, за ВП №50715369 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 35 % щомісячно до погашення боргу. З яких 25 % аліменти, але не менше 50% прожиткового мінімуму починаючи з 06.11.2015 і до повноліття.

Крім доньки, ОСОБА_4 , від іншого шлюбу він має сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З матір`ю його сина їхні шлюбні відносини також не склались, у зв`язку з чим дитина проживає з матір`ю, а він, в свою чергу, сплачує аліменти на утримання обох своїх дітей.

Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі № 699/444/20 від 04.11.2020 року, задоволено позов про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у розмірі частини усіх видів заробітку(доходу) щомісячно.

Відповідно до судового наказу №699/443/20 від 28.07.2020 року Корсунь-Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.06.2020 року і до повноліття дитини.

Відповідно до вказаного, наразі відраховується сума, що складає 65% його доходу, у зв`язку з чим він вважає ці суми надмірними та такими, що погіршують його становище. Також зменшився сам розмір заробітної плати.

Він є військовим, що проходить військову службу в частині НОМЕР_2 , який був призваним 25.02.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію № 69 24.02.2022 року».

Під час його перебування на військовій службі, він отримав травму під час виконання службових обов`язків, за висновком лікарів він отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини справа, що підтверджується відповідними документами, що додані до цієї позовної заяви. Незважаючи на травму, він продовжує військову службу, однак витрачає значні кошти на лікування.

Крім того, наразі він має нову сім`ю, він з дружиною перебувають в зареєстрованому шлюбі, тому стягнення надмірних сум за сплатою аліментів перешкоджає можливості утримувати сім`ю та фінансово допомагати його дружині в той час, коли він перебуває на військовій службі.

Наразі на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , стягуються в розмірі 1/4 частина від його доходу, починаючи з 06.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з нього стягуються аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи стягнення 19.06.2020 року і до повноліття дитини. За останній час сукупна сума відрахувань становить 65 % його доходу. Таким чином, з нього фактично стягується більша половина заробітку на утримання двох дітей. Разом з тим, як військовослужбовець, з огляду на отриману раніше травму, він має постійні витрати на лікування, окрім того його кошти витрачаються на придбання військового спорядження, а також забезпечення себе продуктами харчування, товарами першої необхідності, у зв`язку з чим, за рахунок стягнення надмірно великих сум аліментів, коштів на все не вистачає.

З огляду на вищевказане він вважає за необхідне подати позов про зменшення розміру аліментів, з 1/4 частини доходу, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання, визначивши розмір аліментів у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Стаття 18 Конвенції про права дитини регламентує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Відповідно до статей 150, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Проте враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до цього можна зробити висновок, що при вирішенні справи про зменшення розміру аліментів, важливим фактором є те, що змінилося моє матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі на двох дітей до їх повноліття.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

За ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Згідно Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/1257/21 від 03.08.2021 року, якщо суд установить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі 629/4807/24 від 23.10.2024 року про зменшення розміру аліментів, суд вирішив позов - задовольнити, розмір аліментів, на утримання доньки ОСОБА4, ІНФОРМАЦІЯ1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно - змінити, визначивши розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття; розмір аліментів, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно - змінити, визначивши розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Дана судове рішення свідчить про позитивну практику суду у вирішені аналогічних спорів.

Отже, оскільки він має двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, який отримав травму та значні кошти витрачає на лікування та власне забезпечення продуктами життєдіяльності, інших доходів не має, перебуває в новому зареєстрованому шлюбі та фінансово підтримує свою дружину, все вказане в сукупності він вважає неспівмірним і таким, що тягне за собою відповідні труднощі та пов`язані з цим наслідки, у зв`язку з чим просить зменшити суму аліментів.

На підставі вищевикладеного просить зменшити суму аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача у розмірі від доходу, на утримання доньки, ОСОБА_4 , визначивши розмір аліментів у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що ним не очікуються судові витрати у зв`язку з тим, що він, ОСОБА_1 , має УБД.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнає та просить у їх задоволенні просить відмовити, оскільки про те, що обставини на які посилається позивач існували і раніше. Позивач лише платить аліменти протягом двох років, а стягнення аліментів відбувається з 2017 року. По сплаті аліментів у позивач є великий борг, який він зараз по трохи погашає.

Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У частині 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1 і 2 статті 27 Конвенції).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У силу статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батька якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_3 .

Згідно військового квитка серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 було мобілізовано 25.02.2022 р. на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію».

Виписним епікризом виданого ОСОБА_1 про те, що з 08.06.2023 по 14.06.2023 перебував на лікуванні у зв`язку з отриманням травми.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 14.03.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 27 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10 було розірвано.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2017 року щодо виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 640,00 грн.

Згідно звіту про здійснення відрахувань та виплати в/ч НОМЕР_5 відносно ОСОБА_1 в/л № 368/2011/15-ц від 17.03.2016 р., що видав Кагарлицький районний суд на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 35 % щомісячно до повного погашення боргу - 224 865,58 грн., але не менше 50 %, починаючи з 06.11.2015 року і до повноліття, де станом на 11.10.2024 року залишок боргу становить 152516,21 грн.

Згідно звіту про здійснення відрахувань та виплати в/ч НОМЕР_5 відносно ОСОБА_1 в/л № 699/444/20 від 08.12.2020р., що видав Корсунь-Шевченківський районний суд на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 трирічного віку до 26.02.2022 в розмірі щомісячно та станом на 11.10.2024 р. боргу не має.

Рішенням Корсунь-Шевченківським районним судом від 04.11.2020 р. по справі № 699/444/20 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Згідно довідки розрахунок про стан заборгованості по аліментах вбачається, що згідно судового наказу № 699/443/20 від 28.07.2020 Корсунь-Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.06.2020 р. і до повноліття дитини заборгованість по аліментах станом на 30.09.2023 року відсутня. Переплата складає 4 323,77 грн. Державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості у зв`язку а тим, що у довідці про доходи Військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2023 р. у розмір сплачених аліментів та період з 01.07.2022 по 30.05.2023 вказано загальну суму відрахувань з боржника, які проводилися на підставі двох виконавчих проваджень, а саме, згідно судового наказу № 699/443/20 від 28.07.2020 року Корсунь-Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини ното заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.06.2020 р. і до повноліття дитини та згідно з виконавчим листом № 699/444/20 від 08.12.2020 Корсунь-Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічною віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно.

Згідно довідки розрахунок про стан заборгованості по аліментах вбачається, що згідно виконавчого листа № 368/2011/15-ц від 17.03.2016 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання його малолітньої дитини, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно звіту ТОВ «Технобетон» заборгованість станом на 06.10.2021 р. складала 23 377,01 грн. Заборгованість по аліментах станом на 30.09.2023 року складає 221 488,57 + 23 377,01 = 244 865,58 грн. Сума боргу нарахована відповідно до розміру середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості та до розміру заробітної плати, яку боржник отримує у військовій частина НОМЕР_2 .

Згідно огляду гінеколога, дата обстеження 03.12.2024 р. ОСОБА_8 вагітна 7-8 тижнів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зміст статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним.

Виходячи із наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає матеріальний і сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача.

В силу частини 2 статті 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він створив нову сім`ю та його дружина вагітна.

Проте, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження погіршення свого майнового стану, навпаки його доходи збільшились.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він платить аліменти ще ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, як вбачається із довідки розрахунок про стан заборгованості по аліментах, що згідно судового наказу № 699/443/20 від 28.07.2020 Корсунь-Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.06.2020 р. і до повноліття дитини заборгованість по аліментах станом на 30.09.2023 року відсутня.

Як вбачається із довідки розрахунок про стан заборгованості по аліментах, що згідно виконавчого листа № 368/2011/15-ц від 17.03.2016 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання його малолітньої дитини, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття, має заборгованість по аліментах станом на 30.09.2023 року складає 221 488,57 + 23 377,01 = 244 865,58 грн.

Позивач не надав суду достатніх та переконливих доказів, які б вказували на те, що стягнення аліментів на обох дітей, зокрема і на дочку ОСОБА_5 впливає на його матеріальну змогу сплачувати аліменти та необхідність їх зменшення.

ОСОБА_1 не надав також доказів того, що відповідачка витрачає аліменти не за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 186 СК України позивач не звертався до органу опіки та піклування для проведення відповідної перевірки.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , як військовослужбовця ЗСУ, на екіпірування та обслуговування транспорту.

Зміна життєвих обставин, зокрема створення позивачем іншої сім`ї, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на матір.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко