ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Суми

Справа №583/6215/23

Номер провадження 22-ц/816/277/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Кутового Ярослава Адольфовича,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Молчанової Наталії Володимирівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Молчановою Наталією Володимирівною,

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 травня 2024 року у складі судді Плотникової Н.Б., ухваленого в м. Охтирка Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя; в порядку поділу майна подружжя виділити автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 в особисту приватну власність відповідача - ОСОБА_2 , припинивши на нього режим спільної сумісної власності, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за частку ринкової вартості автомобіля марки Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі в сумі 130000 грн 00 коп.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 26 червня 2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 05 грудня 2023 року шлюбу між сторонами розірвано. За час шлюбу 16 березня 2023 року за спільні сімейні кошти було придбано автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому даний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Право власності на вказаний автомобіль було зареєстроване за відповідачем. Відповідач не визнає її право на вказаний автомобіль, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 130000 грн 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1469 грн 44 коп. судового збору та 6400 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2200 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Молчанову Н.В., подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам позивача про те, що спірний автомобіль не є об`єктом спільної власності подружжя, так як він був придбаний за кошти, отримані ним від реалізації належної йому на праві власності квартири.

Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини від 21 грудня 2023 року, відповідно до якого за результатами проведеного огляду транспортного засобу встановлено, що технічний знос автомобіля становить 65% та визначено його вартість у розмірі 48000 грн.

Вважає, що при визначенні вартості частини спірного автомобіля необхідно виходити із визначеної його вартості на час продажу 48000 грн 00 коп., або ж із вартості при придбанні цього майна 150000 грн 00 коп.

Звертає увагу на те, що висновком експерта товарознавця №077 від 20 грудня 2023 року, що був врахований судом першої інстанції, визначено ймовірна ринкова вартість автомобіля для подачі позову до суду та для визначення суми судового збору.

Також, зазначає, що судом першої інстанції при визначенні питання розподілу між сторонами понесених позивачем судових витрат не взяв до уваги подане представником відповідача 28 березня 2024 року клопотання, в якому викладено заперечення щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги просить залишити без задоволення.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача та її представника, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 26 червня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10).

16 березня 2023 року ОСОБА_2 придбано автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-12, 109).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2023 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 68).

21 грудня 2023 року між Роменською філією ТОВ «ПРАЙМ.БРО» та ОСОБА_2 укладено договір комісії, відповідно до якого останній доручив товариству продати вказаний автомобіль за ціною, ближче узгодженої сторонами, а саме 48000 грн 00 коп. (а.с. 106).

21 грудня 2023 року представниками Роменською філією ТОВ «ПРАЙМ.БРО» складено акт технічного стану транспортного засобу та його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7959/23/1/007617, в якому зазначено відсоток технічного зносу, що складає 65%, ціну продажу 48000 грн 00 коп. (а.с. 108).

За договором купівлі-продажу від 22 грудня 2023 року автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 був проданий ОСОБА_5 . Ціна визначалася за домовленістю сторін та становила 48000 грн 00 коп. (а.с. 107).

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль був придбаний під час перебування сторін у шлюбі, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що цей автомобіль набутий ним за кошти, що належали йому особисто, а тому транспортний засіб є спільним майном сторін.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлю недомовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом і з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 придбано під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження своїх доводів про придбання спірного автомобіля за його особисті кошти.

Колегія суддів не вбачає підстав для прийняття долученої до апеляційної скарги копії договору купівлі-продажу квартири від 09 листопада 2021 року, оскільки цей доказ не було подано у визначені ст. 83 ЦПК України строки, та не наведено об`єктивні обставин, які унеможливлювали їх подання суду першої інстанції.

Крім того, сам факт продажу відповідачем належного йому на праві власності нерухомого майна у 2021 році не підтверджує використання отриманих коштів для придбання спірного автомобіля у 2023 році.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині визначення вартості спірного автомобіля та з присудженим позивачу до відшкодування розміром належної їй частки у спільному майні, а доводи апеляційної скарги відповідача вважає непереконливими.

Автомобіль Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 проданий ОСОБА_2 22 грудня 2023 року, тобто після звернення позивача з позовом про поділ даного автомобіля. ОСОБА_1 заперечує проти надання відповідачу своєї згоди на реалізацію ним спільного майна та узгодження з нею ціни продажу.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 22 вересня 2022 року у справі №125/2157/19. Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах.

Зазначена в договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 22 грудня 2023 року ціна спірного автомобіля була визначена за домовленістю між сторонами цього договору. Однак, як уже зазначалося, вартість реалізованого автомобіля не узгоджувалася із ОСОБА_4 , а тому вона має право на отримання грошової компенсації, що становить частку від ринкової вартості цього майна.

Відповідно до наданого позивачем висновку експерта автотоварознавця, складеного 20 грудня 2023 року, ймовірна ринкова вартість автомобіля Skoda Oktavia А5, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 для визначення розміру судового збору становить 283260 грн 00 коп. (а.с. 30-32)

Визначення суб`єктом оціночної діяльності ринкової вартості автомобіля для визначення розміру судового збору не свідчить про те, що даний висновок не може братися до уваги судом, як доказ ринкової вартості спірного майна при вирішенні заявлених позовних вимог по суті.

Наданий відповідачем акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини від 21 грудня 2023 року, не є належним доказом технічного стану транспортного засобу на момент його реалізації та його ринкової вартості, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що особи, які проводили огляд транспортного засобу, володіють спеціальними знаннями визначення технічного стану транспортного засобу, зокрема і ступеню технічного зносу.

При розгляді справи в суді першої інстанції відповідач та його представник не звертались до суду із клопотанням про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення ринкової вартості спірного автомобіля, а в задоволенні клопотання поданого ними до суду апеляційної інстанції було відмовлено з підстав передбачених ст.367ЦПК України.

Таким чином, заважаючи на те, що відповідач не спростовував на доказах визначену суб`єктом оціночної діяльності ринкову вартість спірного автомобіля, що становить 283260 грн 00 коп., суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути в межах заявлених позовних вимог, 130000 грн в рахунок компенсації їй частини вартості цього спільно нажитого майна.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із присудженим до стягнення з відповідача розміром витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції вказував на те, що позивачем доведено понесення нею витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп.

Однак, судом першої інстанції не було надано належної оцінки акту про надання юридичних послуг (виконання зобов`язання) від 25 березня 2024 року та детальному опису наданих юридичних послуг (виконання зобов`язання), з яких слідує, що адвокат Кутовий Я.А., на виконання умов укладеного договору про надання юридичних послуг №08/02/2024, в тому числі знайомився з матеріалами кримінального провадження 1 година, вартість цих послуг становить 1000 грн.

Зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження №583/3296/19, з яким знайомився адвокат Кутовий Я.А., ніби-то на виконання укладеного з позивачем договору, не мають жодного відношення до розгляду даної судової справи, а тому понесені позивачем витрат за ці послуги адвоката, у розмірі 1000 грн не підлягають розподілу між сторонами.

Усупереч доводам апеляційної скарги, позивачем при зверненні до суду з позовом, наведено попередній розрахунок судових витрат, які вона планувала понести в суді першої інстанції.

На переконання колегії суддів, понесені позивачем у суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000 грн 00 коп. відповідають критеріям співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, ступеню складності справи та ціні позову, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, пропорційно до визначеної судом першої інстанції частки задоволених позовних вимог, що становить 80%, з відповідача на користь позивача належить стягнути 5600 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, рішення суду в частині розподілу між сторонами понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 5600 грн цих витрат, а не в розмірі визначеному судом першої інстанції.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню лише в частині розподілу судових витрат, а апеляційний перегляд рішення суду в цій частині не оплачується судовим збором, тому сплачений відповідачем судовий збір розподілу між сторонами не підлягає.

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн за складання та подачу адвокатом Кутовим Я.А. відзиву на апеляційну скаргу, що підтверджується актом про надання юридичних послуг (виконання зобов`язання) та детальним описом наданих юридичних послуг (виконаних зобов`язань) адвокатом Кутовим Я.А.

Зважаючи на відсутність клопотання про зменшення розміру понесених позивачем судових витрат, що підлягає розподілу між сторонами, часткове задоволення доводів апеляційної скарги відповідача, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути 5000 грн 00 коп. понесених нею під час розгляду справи в суді апеляційної витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, судове рішення у цій справі касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Молчановою Наталією Володимирівною, задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 травня 2024 року змінити в частині присудженого до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5600 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 травня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 5 лютий 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова