ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1562/25 Справа № 175/6174/23 Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище заявою, яку обґрунтовував тим, що судовий наказ Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року, яким з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що в нього склалось скрутне матеріальне становище у зв`язку із втратою роботи, а також незадовільній стан здоров`я.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про визнання судового наказу від 23.10.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог та не звернув увагу на наявність обставин щодо стану його здоров`я, який не дозволяє йому працювати та сплачувати аліменти. У зв`язку із чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яку він не здатен погасити, навіть за наявності нерухомого майна.

Звертає увагу, що його дружина разом із дітьми виїхала за кордон і він до теперішнього часу не знає де вони, а подання заяви про стягнення з нього аліментів за судовим рішенням є способом тиску та порушує його батьківські права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 та його представник-адвокат Теперик О.В. та представникОСОБА_2 -адвокат Лозовий І.О..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23 жовтня 2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) боржника платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

У серпні 2024 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким що не підлягає виконанню, оскільки є інвалідом 3 групи, має онкологічне захворювання, звільнений за останнім місцем роботи та його основним доходом є пенсія по інвалідності, якої не вистачає на стягнення аліментів та на власні потреби.

На підтвердження зазначеного надав довідку про доходи, що за період з 01.08.2023 року по 31.07.2024 року він отримав пенсію по інвалідності у розмірі 17 414 грн.; розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 07.08.2024 року, за яким станом на 31.07.2024 року заборгованість становить 20 477,71 грн.; довідки форми ОК-5, ОК-7; наказ про звільнення з роботи №37-к/тр; акт дослідження стану здоров`я №571/01-17/24 та висновок лікаря від 24.07.2024 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилався заявник, не є тими обставинами, які є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Із таким висновком суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень частин 1, 7 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відтак, ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів, відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку ж незгоди, боржник вправі захистити своє право шляхом подання позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Окрім наведеного, згідно ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Також, відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням,добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо, якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

Апелянт зазначає, що внаслідок його скрутного матеріального становища, викликаного хворобою та звільненням з роботи він не в змозі сплачувати стягнуті судовим наказом аліменти.

Як вказано вище визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо, якщо виконавчий лист було видано помилково, що не зафіксовано в матеріалах справи або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те ,що зазначені ОСОБА_1 обставини не є підставою для скасування наказу в порядку, визначеному ст. 432 ЦПК України і обгрунтовано відмовив в задоволенні заяви.

Однак це не позбавляє його права звернутись до суду із відповідним позовом про зменшення стягнутих судовим наказом аліментів, або про звільнення від їх сплати.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду з ухваленням встановлено немає.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Судді: