Справа № 209/998/25
Провадження № 2-о/209/38/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

06 лютого 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 в м. Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України встановлені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, дана заява повинна відповідати як загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і вимогам, передбаченим ст. 318 ЦПК України.

Як виснував Верховний Суд у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, (позивач) заявник складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд (позовної) заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

За нормами ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу на те, що за приписами ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів, які підтверджують факт смерті і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію смерті.

Відповідно до п.1 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до додатку 17-1 до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України обов`язкові відомості про померлу особу: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце народження (місто, село, район, область, держава), дата смерті, місце проживання (повна адреса), паспорт або паспортний документ (серія, номер, яким органом і коли виданий), документ, що підтверджує факт смерті (назва документу, яким органом та коли виданий), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Таким чином, рішення суду повинно містити прізвище, ім`я та по батькові померлої особи, дату народження, місце народження (місто, село, район, область, держава), дату смерті, місце смерті (місто, село, район, область, держава), місце проживання (повна адреса), паспорт або паспортний документ (серія, номер, яким органом і коли виданий), документ, що підтверджує факт смерті (назва документу, яким органом та коли виданий), а також громадянство померлої особи.

Всупереч зазначеним вимогам, заявником не зазначено у заяві наведених відомостей.

Крім того, суд встановлює факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, лише громадянина України. Проте, заявником не надано суду доказів того, що померлий на час смерті дійсно був громадянином України та за якою адресою був зареєстрований.

Також заявником не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на п.21 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно умов якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Аналізуючи наведену норму Закону, умовою звільнення осіб від сплати судового збору є не просто збройна агресія, збройний конфлікт, тимчасова окупація території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру, а й обов`язкове настання наслідків у вигляді вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

З доводів заяви про встановлення факту смерті громадянина України на території російської федерації не встановлено настання вказаних вище наслідків, а також відсутні інші обставини, з якими Закон України «Про судовий збір» передбачає можливість звільнення заявника від сплати судового збору.

За вимогами ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження встановлено ставку судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн та надати суду оригінал платіжного документа.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів УК у м.Кам`янс./Дніпров.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004636

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: *;101;_____________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи(завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття РНОКПП і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи те, що визначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому у відповідності до ст.185 ЦПК України необхідно подану заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, для усіх учасників справи.

Керуючись ст.ст.175-177,185, 258-261, 294, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала судді, в частині визначення розміру судових витрат, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА