БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/2249/24
Провадження № 2/273/501/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що 01 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб.

За час спільного життя у них народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сімейні відносини між сторонами припинені , кожен живе своїм життя, тому просила просила розірвати шлюб. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , затим в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше передбаченого законом мінімуму і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його та без участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що 01 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 02 ( а.с. 7).

Від спільного життя в них народилась діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8-9). На даний час сімейні відносини між сторонами припинені з 2022 року, тому необхідно розірвати між ними шлюб, оскільки його збереження суперечить їх інтересам.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2с т. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідач є працюючою людиною, не має на утриманні інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини.

В теперішній час діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , затим в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати позивач просила покласти на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст..ст.110,112,180,182 та 183 СК України,

ВИРІШИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, громадянкою України та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженцем с. Олізарка Червоноармійського району Житомирської області, громадянином України, який зареєстровано 01 лютого 2003 року виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області за актовим записом №2 - розірвати.

Залишити позивачу прізвище - ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Олізарка Червоноармійського району Житомирської області, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 05.11.2024 року, і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , затим в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму і до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Бєлкіна Д.С.