РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 лютого 2025 рокуСправа № 495/8501/24
Номер провадження 2/495/4291/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

11.09.2024 ТОВ «Санфорд капітал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.06.2019 у розмірі 28928 грн 67 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. 05.06.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № Z41.26864.005342871. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 29760 грн зі сплатою 0,01 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами.

У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку відповідача за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатив банку лише 2 175,80 гривень. Останній платіж проведено 14.08.2019 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 05.06.2022 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

У зв`язку із зазначеним, станом на 05.06.2022 сформувалася наступна заборгованість Позичальника перед Банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 28 919,68 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8,99 гривень, що разом становить 28 928,67 гривень.

Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився.

16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, на підставі якого ТОВ «Ідея банк» відступило на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ»» права вимоги за кредитним договором № Z41.26864.005342871.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, на підставі якого ТОВ «ФК «СОНАТІ»» відступило на користь ТОВ «Санфорд капітал»» права вимоги за кредитним договором № Z41.26864.005342871.

1.2. Відзиву на позов відповідач суду не подав.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 19.11.2024, відкладено на 25.12.2024, 04.02.2025.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника; проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 05.06.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № Z41.26864.005342871.

Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Відповідач надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 29760,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний ним за Заяві-анкеті на отримання кредиту.

У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня підписання Договору, тобто до 05.06.2022 року включно.

Згідно п.1.3., 1.4. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 0.01% річних від залишкової суми кредиту.

Згідно до п.2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами в 36 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів.

Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ТДВ "СК"АРСЕНАЛ ЛАЙФ" договір від 05.06.2019 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 5760 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк.

Крім того, відповідач уклав з ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» договір добровільного страхування майна 242319928/19МЛ, за яким розмір страхової премії/страхового платежу становить 2000,00 гривень.

За умовами Кредитного договору, а саме п.1.6., Позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку.

Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 29760,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ТДВ "СК"АРСЕНАЛ ЛАЙФ" страховий платіж від імені відповідача у сумі 5760 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів, а також сплатив на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» страхову премію в сумі 2000,00 гривень за договором 242319928/19МЛ від імені відповідача, що становить разом 29760,00 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача.

У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку відповідач за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатив банку лише 2 175,80 гривень. Останній платіж проведено 14.08.2019 року. Строк на який було надано кредит за договором сплив 05.06.2022 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

У зв`язку із зазначеним, станом на 05.06.2022 сформувалася наступна заборгованість за основним боргом в сумі 28 919,68 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8,99 гривень, що разом становить 28 928,67 гривень.

16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, на підставі якого ТОВ «Ідея банк» відступило на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ»» права вимоги за кредитним договором № Z41.26864.005342871.

Розмір заборгованості в кожному окремому випадку розраховується Клієнтом станом на дату підписання друкованого Реєстру Боржників.

Відповідно до п.2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.4.1. договору факторингу №16/11-23 Фактор виконав свої зобов`язання перед Клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжною інструкцією № 566 від 17.10.2023 р. на суму 200 000,00 грн. та платіжною інструкцією № 608 від 17.11.2023 р. на суму 2 795 777,00 грн.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, на підставі якого ТОВ «ФК «СОНАТІ»» відступило на користь ТОВ «Санфорд капітал»» права вимоги за кредитним договором № Z41.26864.005342871.

Відповідно до Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z41.26864.005342871 від 05.06.2019 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z41.26864.005342871 від 05/06/2019 року, сформованої АТ «Ідея Банк» станом на 16.11.2023 заборгованість відповідача становить: заборгованість за основним боргом - 28 919,68 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 8,99 гривень.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд каптіал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором.

Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору станом на 05.06.2022 сформувалася наступна заборгованість відповідача за кредитним договором № Z41.26864.005342871 заборгованість за основним боргом в сумі 28 919,68 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8 грн 99 коп.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, сягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість у сумі 28928 грн 67 коп.

6. Розподіл судових витрат

6.1 Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви адвокатом Маслюженко М.П. надано: договір про надання правової допомоги № 1/104 від 01.04.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги копію прейскуранту (вартості послуг) від 01.04.2024.

Суд вважає, що ці документи не підтверджують факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом цієї конкретної справи, а лише вказують на те, що між ТОВ "Санфорд капітал" та адвокатом Маслюженко М.П. існують договірні відносини щодо надання першому юридичних послуг.

Так, предметом договору є надання юридичної допомоги без конкретизації боржника, судової справи, в межах якої надається така допомога.

Надані копії детального опису робіт (наданих послуг), акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги містять інформацію про найменування послуг, їх вартість.

Розрахункового документа із зазначенням платника, отримувача коштів, суми, призначення платежу суду не надано.

За результатами оцінки доказів договір про надання правової допомоги № 1/104 від 01.04.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги копію прейскуранту (вартості послуг) від 01.04.2024, суд їх вважає неналежними та недостовірним, оскільки вони не містить інформації щодо предмета доказування і на їх підставі дійсні обставини справи не встановлюються.

Висновуючи таке рішення, суд керується тим, що у тексті цих документів відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі № 495/8501/24. Інших доказів, які б свідчили про пов`язаність договору, детального опису та акту із цією справою, суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем належними, допустимими, достовірними доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в цій справі. При цьому слід наголосити, що не можуть бути покладені на відповідача витрати на правову допомогу, надані в інших судових справах або за представлення інтересів особи в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом цієї справи.

При вирішенні даного питання суд застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у постанові від 22.05.2024 у справі № 227/2301/21.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 5200 000 грн у зв`язку з недоведеністю їх понесення у цій справі.

6.2 Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422 грн 40 коп.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» заборгованість у сумі 28928 грн 67 коп. (двадцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім грн 67 коп.) за договором № Z41.26864.005342871 від 05.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складене 04.02.2025.

Повне найменування сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальність «Санфорд капітал», , місцезнаходження: вулиця Сімферопольська, 21, місто Дніпро, Дніпропетровська область;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова