Провадження № 2/761/3970/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В позовній заяві представник позивача просив суд: стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8325, 45 грн. основного боргу, 3 % річних в сумі 214, 92 грн.. а також інфляційне збільшення боргу в сумі 674, 36 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 надає власникам житлових та нежитлових приміщень послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Багатоквартирний будинок за вказаною адресою був прийнятий на обслуговування позивача з 01.03.2010 року. Відповідач являється власницею кв. АДРЕСА_2 . Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг, натомість споживач не сплатив позивачу у передбачені строки та у встановленому розмірі вартість спожитих послуг, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем за період з 01.12.2021 по 30.06.2022 року утворилась заборгованість в сумі 8325,45 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 615), проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України.

Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які вбачаються з матеріалів справи та встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 09.06.2006 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, надає власникам житлових та нежитлових приміщень послуги з утримання будинку та прибудинкової території (копія акта приймання-передачі житлових будинків від 01.03.2010 наявна в матеріалах справи).

З метою забезпечення належних умов проживання та наданням споживачам послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за адресою АДРЕСА_1 , позивачем було укладено договір на:

- постачання електричної енергії з ТОВ «Київські енергетичні послуги», договір №3126139ПВ від 17.12.2018р.; (копія договору наявна в матеріалах справи).

- надання послуг із вивезення, розміщення та знешкодження твердих побутових відходів , ПП «Спецкомунтехніка» договір № 343/19 від 01.02.2019р.; (копія договору наявна в матеріалах справи).

- на проведення робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів ТОВ «ВІЕС ЛІФТ» договір №116 від 01.06.2020р. (копія договору наявна в матеріалах справи).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №206 від 08.04.2016р. «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» (що було чинним в період нарахування плати за послуги) встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (копія витягу з розпорядження міститься в матеріалах справи).

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Житло-Сервіс» було укладено договір № 74-Г про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 01.07 2006р., відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу відповідач зобов`язувалась оплачувати послуги у термін не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Між Відповідачем і Позивачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються чинним законодавством України, зокрема: Цивільним кодексом України, законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов?язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов?язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповіднодо цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов?язанням.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що, в результаті несплати коштів відповідачкою за спожиті комунальні послуги, остання має заборгованість за спожиті послуги, за період з травня 01.12.2021 року по 30.06.2022 року, яка становить 8325,45 грн.

Наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджена копіями договорів, які наявні в матеріалах справи.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості, який перевірено судом, за період 01.12.2021 по 30.06.2022 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 8325, 45 грн.

При цьому, згідно з розрахунком заборгованості, який перевірено судом, відповідач згідно вимог ст. 625 ЦК України за період часу з 01.01.2024 по 10.11.2024 має наступну заборгованість: - три відсотки річних у розмірі 217,92 грн.; - збитки від інфляції у розмірі 674,36 грн.

Розмір заборгованості в ході розгляду справи відповідачем спростовано не було.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 8325,45 грн., три проценти річних у сумі 217,92 грн.; збитки від інфляції у розмірі - 674,36 грн.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 4, 5, 12,13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 8325,45 грн., три відсотки річних у розмірі 214,92 грн., збитки від інфляції у розмірі 674,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс»: 03038, м.Київ, вул.Протасів Яр, 8, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення складено 06.02.2025 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА