Справа № 559/2448/24
Провадження № 2/559/75/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 лютого 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції учасників.

1.1. Позивач обґрунтовує позов тим, що 08.09.2022 в населеному пункті м. Київ відповідача, керуючи т/з «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення із припаркованим причіпом «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що перебуває на балансі КП ШЕУ Оболонського району м. Києва. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування та потерпілий вчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку потерпілому становить 23 533,29 грн. Загальний розмір витрат МСТБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 24 208,29 грн. Позивач відшкодував збитки внаслідок ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, яка винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.

1.2 Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30.09.2024 ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 08.02.2023 встановлено, що 08.09.2022 в населеному пункті м. Київ відповідача, керуючи т/з «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 із пасажирами в салоні, здійснив зіткнення із припаркованим причіпом «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що перебуває на балансі КП ШЕУ Оболонського району м. Києва. Внаслідок ДТП пасажиру автобусу «МАЗ» ОСОБА_3 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Даною ухвалою постановлено звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити. Ухвала набрала законної сили 16.02.2023 (а.с.46).

Зі змісту позовної заяви слідує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність причіпу «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває на балансі КП ШЕУ Оболонського району м. Києва була застрахована за договором обов`язкового страхування.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідача обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

20.09.2022 представник КП ШЕУ Оболонського району м. Києва звернувся до МТСБУ із письмовим повідомленням про ДТП та 24.10.2022 із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.14,15,19).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного т/з, вартість матеріального збитку, заподіяного т/з «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30.09.2022 складає 23 533,29 грн. (а.с.17).

В подальшому МТСБУ було сплачено потерпілому КП ШЕУ Оболонського району страхове відшкодування на суму 22 658,29 грн., що підтверджується Наказом, Довідкою МСТБУ №1 від 01.09.2023 та платіжною інструкцією №975237 (а.с.11, 21-23).).

Також, згідно платіжної інструкції 936122 від 17.11.2022, МСТБУ було сплачено ФОП ОСОБА_4 1550 грн. за послуги аваркома (експерта) по справі №86596 згідно рах. №2831 від 11.10.2022, т/з НОМЕР_2 (а.с.10,20).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями п. п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16.

Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14).

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1 У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме: щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

5.2 Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.09.2022, відбулась внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_1 . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпілий, власник т/з «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 мав діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику т/з «БЗП 7-02», д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 22 658,29 грн., то відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1550 грн.

5.4. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє.

5.5 Щодо розподілу між сторонами судових витрат, зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 12, 19, 81, 128, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, 1166, 1187, 1191, 1193, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 22 658 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім) гривень 29 копійок, а також вартість послуг експерта у розмірі 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, а всього 24 208 (двадцять чотири тисячі двісті вісім) гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса м. Київ, бульвар Русанівський, 8, , р/р IBAN:НОМЕР_4, електронна адреса , представник Лисенко Микола Петрович.

Відповідач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.Ю. Жуковська