ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/111/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/10105/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заплітна Ірина Анатоліївна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у справі за позовом приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення грошей в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

у червні 2023 року ПАТ Страхова група ТАС звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування у сумі 37700,06 грн.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 05.02.2021 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування майна, що є предметом застави або іпотеки М 31/13 № FO-00912914. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням нежитловим приміщенням, розташованим у будинку АДРЕСА_1 . 14.07.2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія - затоплення нежитлового приміщення водою з квартири АДРЕСА_2 . Про дану подію, комісією ДП «Комунальник 1», ГТОВ «Мрія» складено акт від 15.07.2021 року, та встановлено, що 14.07.2021 року о 16:30 годин було затоплено приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , а саме стелі в двох торгових залах, де були пошкоджені касетони, в одному залі 47 шт, в другому 66 шт. Затоплення відбулось внаслідок аварійної ситуації, а саме в квартирі АДРЕСА_2 тріснув кран на вводі холодної води до квартири. Страхувальник за договором добровільного страхування майна, що є предметом застави або іпотеки звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 37700,06 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПрАТ СГ ТАС суму страхового відшкодування у розмірі 37700,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПрАТ СГ ТАС 3028 грн судового збору у рівних частинах.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Заплітна І.А. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначила, що для відшкодування шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: шкода, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Позивачем не було доведено протиправність поведінки скаржника та те, що саме протиправні дії чи бездіяльність скаржника є причиною завдання збитків, які виникли у власника нежитлового приміщення, як безумовний наслідок такої протиправної поведінки.

Скаржником були вчинені всі дії, необхідні для запобігання нанесенню шкоди позивачу, його поведінка не була протиправною. Однак судом першої інстанції цього взято до уваги не було, та не було надано вказаному жодної оцінки і навіть не було згадано в судовому рішенні.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що скаржник, як на підставу неналежності такого доказу позивача як звіт № 00/881 про незалежну оцінку вказав на те, що такий звіт складався на основі Звіту про результати огляду майна/обладнання/ТЗ/вантаж/інше від 14 липня 2021 року аварійним комісаром ОСОБА_5 в присутності представника страхувальника ОСОБА_4 , який є співвласником майна. Огляд приміщення проводився представником страхувальника, без особистого огляду оцінювача, про що вказано в самому звіті і серед пошкоджень було зазначено таке: світильник - 30 шт. згоріли через замикання; касетони в приміщенні № 1 - 117 шт. намокли та втратили товарний вигляд, деякі зовсім розмокли та попадали на підлогу; касетони в приміщенні № 2 115 шт. намокли та втратили товарний вигляд, деякі зовсім розмокли та попадали на підлогу; проводка, яка відповідає 130 кв.м. згоріла через замикання; пожежна сигналізація не працює через замикання; охоронна сигналізація не працює через замикання; кондиціонер не працює через замикання; стіни приміщення мають пошкодження водою.

Разом з цим, вже на наступний день, 15.07.2021 року, було проведено огляд місця страхування комісією дочірнього підприємства «Комунальник-1» господарського ТзОВ «Мрія», слюсара-сантехніка ГТОВ «Мрія» в присутності скаржника та співвласника приміщення та складено акт залиття, в якому серед пошкодженого майна приміщення магазину «Смаколик» вказано касетони, в одному залі 47 шт., в другому залі 66 шт. Жодних інших пошкоджень, таких як згорілі світильники, проводка чи пошкодження стін, не було зафіксовано.

Не погоджуючись із розміром шкоди, обрахованим у звіті № 00/881 через підстави, що наведені вище, скаржником з метою повного та всебічного розгляду справи, було долучено до матеріалів справи, у якості доказів, копію кошторисних документів (локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01, підсумкової відомості ресурсів, розрахунків договірної ціни), розроблених сертифікованим виконавцем на підставі акту залиття, складеного 15 липня 2021 року, яким теж не було надано оцінки судом першої інстанції.

Також варто зазначити, що скаржник та відповідачі по справі не були повідомлені про проведення огляду і через це не змогли взяти в ньому участь, що суперечить п. 26.1.2 договору страхування, в якому зазначено, що перед проведенням огляду місця страхування пошкодженого або залишків втраченого (знищеного) застрахованого майна повідомити особу, винну в заподіянні збитку (якщо така є) про дату, місце та час такого огляду та запросити її взяти участь в огляді та складанні акту огляду.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заплітної І.А. до суду апеляційної інстанції не поступав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, розмір якої не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 05.02.2021 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» (Страховик) та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування майна, що є предметом застави або іпотеки М31/13 № FO-00912914.

Згідно із п. 11 даного договору добровільного страхування майна, у разі, якщо застраховане майно є цілісно-майновий комплекс (ЦМК), франшиза встановлюється у розмірі 1% від вартості кожної будівлі такого ЦМК.

Згідно з п. 4.4 Договору, страхова сума приміщення з оздобленням становить 3412334 грн (т. 1 а.с. 42).

Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням нежитловим приміщенням, розташованим у будинку АДРЕСА_1 .

14.07.2021 року із застрахованим майном відбулась страхова подія - затоплення нежитлового приміщення водою з квартири АДРЕСА_2 .

Про дану подію, комісією ДП «Комунальник 1», ГТОВ «Мрія» складено акт від 15.07.2021 року, та встановлено, що 14.07.2021 року о 16:30 годин було затоплено приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , а саме стелі у двох торгових залах, де були пошкоджені касетони (стельові плити з рельєфним візерунком, як правило, це квадрати товщиною в 5 мм, розміром 50х50 см, вироблені з пінополістиролу), в одному залі 47 шт, в другому 66 шт.

Затоплення відбулось внаслідок аварійної ситуації, а саме в квартирі АДРЕСА_2 тріснув кран на вводі холодної води до квартири (т. 1 а.с. 11).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 321272172 від 27.01.2023 року, власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 76-77).

Страхувальник за договором добровільного страхування майна, що є предметом застави або іпотеки М31/13 № FO-00912914 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 12-13). Дана заява була розглянута, пошкодження нежитлового приміщення АДРЕСА_1 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі звіту № 00/881 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 09.11.2021 року та страхового акту № 01306/01/521від 02.12.2021 року, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 37700 грн 06 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 232770 від 03.12.2021 року.

Як вбачається зі звіту № 00/881 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договірної ціни 245_ДЦ_Д загальна вартість ремонтних робіт для відновлення об`єкта оцінки, становить: 92956,80 гривень з врахуванням ПДВ та 77 464,00 гривні без урахування ПДВ, у тому числі: вартість ремонтних робіт - 49 073.00 грн без ПДВ; вартість використаних будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 28 203.00 грн без ПДВ; вартість експлуатації машин та механізмів - 188.00 грн без ПДВ.

Розрахунок було проведено з урахуванням відсотка, що відображає ступінь фізичного зносу у розмірі 20%. Підставивши вище наведені значення у формулу, отримаємо такий результат: 49 073,00 + (28 203,00 - 20%) + 188.00 = 71 823,40.

Отже, розмір матеріального збитку завданий об`єкту оцінки без урахування ПДВ складає: 71 823,40 гривні, а розмір збитку з врахуванням ПДВ, становить: 71823,40 * 1,2 = 86 188,08 гривень.

Згідно приведеної в Додатках калькуляції (кошторис), що враховує всі необхідні прямі та непрямі матеріальні затрати, безпосередньо пов`язані з діяльністю типової підрядної організації, на підставі узагальнених оброблених вихідних даних, зіставлення результатів візуального обстеження, обмірних робіт з вимогами нормативних документів, діючих в будівництві та середньо ринкових розцінок по місту Тернопіль на матеріальні ресурси, оцінювач дійшов висновку, що розмір матеріального збитку завданий об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14 липня 2021 року, становить: 71 823,40 гривні без урахування ПДВ; 86 188,08 гривень з врахуванням ПДВ (т. 1 а.с. 14-36).

Однак, відповідно до додатку № 1 до Страхового Акту № 01306/01/521 від 02.12.2021, розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється наступним чином 71823,40 грн (збиток, визначений в звіті № 00/881 про незалежну оцінку) - 34123,34 грн. (франшиза згідно договору страхування № FO-00912914) = 37700,06 грн сума страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкода була завдана з вини відповідача, при цьому ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило власнику пошкодженого майна виплату страхового відшкодування, у останнього виникло право суброгації до осіб, що завдали шкоду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналогічні роз`яснення містяться в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (Страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 151 ЖК України закріплює обов`язок громадян, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Отже, на власника житла, якщо затоплення квартири відбулось внаслідок несправності внутрішньоквартирних мереж тепло- або водозабезпечення, покладається обов`язок відшкодувати спричинену шкоду (постанова Верховного Суду у справі № 344/3303/16-ц від 03.10.2018).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79ЦПКУкраїни (ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Матеріалами справи підтверджено, що 14.07.2021 року о 16:30 год. відбулося затоплення приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В акті огляду залитого приміщення від 15.07.2021 року, який містить підпис ОСОБА_1 , встановлено, що затоплення приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулося внаслідок аварійної ситуації, а саме в квартирі АДРЕСА_2 тріснув кран на вводі холодної води до квартири. Власниками даної квартири є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 321272172 від 27.01.2023 року.

Вказана подія, а саме пошкодження нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , ПрАТ СГТАС визнано страховим випадком.

Не заслуговують на увагу доводи представника заявника про те, що позивачем не було доведено протиправність поведінки ОСОБА_1 та те, що саме його протиправні дії чи бездіяльність є причиною завдання збитків, які виникли у власника нежитлового приміщення, як безумовний наслідок такої протиправної поведінки, оскільки з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, тоді як на позивача покладено тягар доведення факту наявності шкоди.

ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження того, що залиття нежитлового приміщення мало місце не з його вини, та не з причин, зазначених в Акті про залиття.

Крім цього, як вбачається зі звіту № 00/881 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір матеріального збитку завданий об`єкту оцінки без урахування ПДВ складає 71823,40 гривні, проте за мінусом 34123,34 грн. (франшизи згідно договору страхування № FO-00912914) сума страхового відшкодування становить 37700,06 грн.

Заперечення ОСОБА_1 щодо звіту про оцінку майна як доказу, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

При складанні звіту від 14 липня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності у процесі роботи використано документи, надані замовником, а саме: звіт про результати огляду від 14.07.2021; заява про настання події з застрахованим майном від 15.07.2021; договір добровільно страхування майна, що є предметом застави або іпотеки від 05.02.2021; договір купівлі-продажу приміщення від 31.10.2018; технічний паспорт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 ; фотовізуальна характеристика пошкоджених елементів.

Порушень суб`єктом оцінювання обов`язків щодо дотримання під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та нормативно-правових актів з оцінки майна при складанні звіту не встановлено.

При цьому, факт залиття приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано відповідачем, проте питання про проведення експертизи з метою визначення причин залиття вказаного нежитлового приміщення та проведення оцінки завданих збитків ним не порушувалося, рецензування звіту ОСОБА_6 не замовляв.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_6 , що судом першої інстанції не взято до уваги копії кошторисних документів (локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01, підсумкової відомості ресурсів, розрахунків договірної ціни), розроблених сертифікованим виконавцем, оскільки завдана матеріальна шкода (збитки) власнику майна може бути визначена на підставі звіту про оцінку майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності з урахуванням встановлених положеннями (національними стандартами) вимог, так і висновком оціночно-будівельної експертизи, а кошторисні документи не є звітом про оцінку чи висновком оціночно-будівельної експертизи.

Відтак, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заплітна І.А., слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишається без змін, перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заплітна Ірина Анатоліївна залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома