Справа № 159/8708/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріали позовної заяви Військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманої додаткової грошової винагороди,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з Ковельського міськрайонного суду Волинської області на підставі ухвали судді вказаного суду від 02 січня 2025 року надійшли матеріали вищевказаної цивільної позовної заяви для розгляду за підсудністю, ознайомившись якими, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі лише за відсутності підставі для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір . Публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Поняття публічної служби є широким, оскільки включає в себе державну службу, службу в органах місцевого самоврядування та службу в публічних установах.

За змістом норм ст.ст.1, 5, 21, 36 Закону України «Про державну службу» державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, з дня призначення на посаду.

Згідно ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Нормою ст.14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо юрисдикційності справ за позовами, що стосуються обрання, перебування (проходження) та звільнення з публічної служби. Належність таких спорів до адміністративних обґрунтовано таким. У рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст.19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Такі правові висновки викладено, зокрема, к постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі №761/33941/16-ц, від 20 листопада 2019 року по справі №623/1656/6-ц, від 22 січня 2020 року по справі №813/1045/18, від 12 січня 2021 року по справі №757/44631/19-ц.

Стосовно обставин спірних правовідносин за позовом Військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , то позивач просить стягнути з відповідача суму грошової винагороди, яка була виплачена відповідачу, саме як військовослужбовцю, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час відрядження на навчання до тренувального центру м. Кам`янець-Подільський, тобто виплачена в порядку і на підставі проходження відповідачем військової служби, яка є різновидом публічної служби.

Таким чином, спираючись на зазначені фактичні обставини, наведені норми матеріального та процесуального закону в контексті приведених вище правових висновків Верховного Суду, приходжу до висновку, що оскільки спір між сторонами виник з приводу правомірності виплати відповідачу грошової винагороди при проходженні ним військової служби, тобто спір виник щодо проходження відповідачем військової служби, яка є різновидом публічної, а відтак такий спір має розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Останнє зумовлює необхідність відмови у відкритті провадження у справі за даним позовом на підставі ст.186 ч.1 п.1 ЦПК України у зв`язку із тим, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також із одночасним роз`ясненням позивачу його права звернутись із даним позовом до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 186, 187, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманої додаткової грошової винагороди відмовити.

На виконання вимог ст.186 ч.5 ЦПК України роз`яснити позивачу, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко