РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 19.07.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103352169, згідно з якого відповідач отримав кредит в розмірі 9400 гривень.

27.07.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5226561, згідно з якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 гривень.

28.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №103352169 від 19.07.2023 року.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №103352169 від 19.07.2023 станом на день звернення до суду становить 37835,00 гривень, з яких: 9400 грн заборгованість за кредитом, 27495 грн заборгованість по відсотках, 940 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн заборгованість за пенею.

27.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №5226561 від 27.07.2023 року.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5226561 від 27.07.2023 станом на день звернення до суду становить 13126,00 гривень, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, 9126 грн заборгованість по відсотках, 0,00 грн заборгованість за комісією.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №103352169 від 19.07.2023 в розмірі 37835,00 гривень, заборгованість за кредитним договором №5226561 від 27.07.2023 в сумі 13126,00 гривень та судові витрати.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача адвокат Жук Ю.Б. у судове засідання не з`явився, подав заяву про часткове визнання позову. Просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість лише по тілу кредиту за кредитним договором від 19.07.2024, в розмірі 9400 грн та відмовити у стягненні 27495 грн заборгованості за відсотками, заборгованості за комісією в сумі 940 гривень. По договору від 27.07.2023 просив стягнути заборгованість в розмірі 4000 грн та відмовити у стягненні 9126 грн заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач має статус учасника бойових дій, в даний час проходить військову службу, а тому відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед банками, проценти за користування кредитом не нараховуються.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 19.07.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103352169, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 9400 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 визнає факт укладення кредитного договору та отримання ним коштів в розмірі 9400 грн, а тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Із дослідженого судом кредитного договору №103352169 від 19.07.2023, паспорту споживчого кредиту, встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах визначених договором, а також ознайомлений та згідний з умовами договорів, що підтверджується його підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

Згідно п. 1.3., 1.3.1, 1.3.2. договору кредит надається строком на 105 днів з 19.07.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 03.08.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.11.2023.

Відповідно до п. 1.4. договору, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 03.08.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 01.11.2023 (останній день строку кредитування).

Згідно з п. 1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 940 гривень.

Відповідно до п. 1.5.2. договору встановлено проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду в розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожень строку користування кредитом протягом пільгового періоду, які становлять 2155 гривень.

У п. 1.5.3. договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом протягом поточного періоду в розмірі 3 % від фактичного залишку кредиту за кожень строку користування кредитом протягом поточного періоду, які становлять 25380 гривень.

Таким чином, відповідно до вищеневадених умов договору, ОСОБА_1 за весь період користування кредитом з 19.07.2023 по 01.11.2023 (пільговий та поточний) зобов`язався сплатити позивачу проценти за користування кредитом в загальному розмірі 27495 грн, а також комісію за надання кредиту в розмірі 940 гривень.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №103352169 позивач надав суду розрахунок заборгованості відповідно до якої існує заборгованість за даним кредитним договором в сумі 37835,00 гривень, з яких: 9400 грн заборгованість за кредитом, 27495 грн заборгованість по відсотках, 940 грн заборгованість за комісією.

Також судом встановлено, що 27.07.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5226561, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 визнає факт укладення даного кредитного договору та отримання ним коштів в розмірі 4000 грн, а тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Із дослідженого судом кредитного договору №5226561 від 27.07.2023, паспорту споживчого кредиту, встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах визначених договором, а також ознайомлений та згідний з умовами договорів, що підтверджується його підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

Згідно п. 1.3., 1.3.1, 1.3.2. договору кредит надається строком на 105 днів з 27.07.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.08.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.11.2023.

Відповідно до п. 1.4. договору, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.08.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.11.2023 (останній день строку кредитування).

Згідно з п. 1.5.2. договору встановлено проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду в розмірі 10,01 % від фактичного залишку кредиту за кожень строку користування кредитом протягом пільгового періоду, які становлять 6 гривень.

У п. 1.5.3. договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом протягом поточного періоду в розмірі 3 % від фактичного залишку кредиту за кожень строку користування кредитом протягом поточного періоду, які становлять 10800 гривень.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5226561 від 27.07.2023 позивач надав суду розрахунок заборгованості відповідно до якої існує заборгованість за даним кредитним договором в сумі 13126 гривень, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, 9126 грн заборгованість по відсотках.

Із дослідженого судом договору відступлення права вимоги №28112023 від 28.11.2023 встановлено, що ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №103352169 від 19.07.2023 укладеним між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Із дослідженого судом договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, реєстру боржників №1 від 27.10.2023 встановлено, що ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №5226561 від 27.07.2023 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Оскільки на підставі даних договорів факторингу відбулась заміна первісного кредитора ТзОВ «Мілоан» на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості за кожним з договорів.

Застосовані норми права та мотиви суду.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із досліджених судом розрахунків заборгованості по кредитому договору №103352169 від 19.07.2023 та кредитному договору №5226561 від 27.07.2023 встановлено, що ОСОБА_1 не повернув надані кредити у встановлений договорами строки, таким чином порушив зобов`язання за цими договорами.

Оскільки ОСОБА_1 не повернув позичені грошові кошти за кредитним договором від 19.07.2023 в сумі 9400 грн (тіло кредиту) та за договором від 27.07.2023 в сумі 4000 грн (тіло кредиту), у встановлені договорами строки, що визнається відповідачем, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню в користь позивача заборгованість за цими договорами в сумі 9400 гривень та 4000 гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача процентів за користування кредитом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який призваний на військову службу 24.04.2021, в період з 03.04.2023 по 04.07.2023 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, має статус учасника бойових дій, з 24.04.2021 і по теперішній час продовжує військову службу та виконує завдання в зоні ведення активних бойових дій та примає безпосередню участь у заходах відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Дані обставини підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2023, копією військового квитка серії НОМЕР_2 , посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , довідкою Державної прикордонної служби України від 27.09.2024.

Оскільки в період нарахування процентів за користування коштами по кредитним договорам від 19.07.2023, 27.07.2023, які не є кредитними договорами щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, ОСОБА_1 був військовослужбовцем, який брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, має статус учасника бойових дій і з 24.04.2021 і по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України та виконує завдання в зоні ведення активних бойових дій, примає безпосередню участь у заходах відсічі збройної агресії російської федерації проти України, а тому на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», зокрема ненарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.

З огляду на наведені обставини, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за користування коштами по кредитних договорах від 19.07.2023 та 27.07.2023 не підлягають задоволенню.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити у стягненні із ОСОБА_1 940 грн комісії за надання кредиту по договору від 19.07.2023, покликаючись, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідач звільнений від сплати даної комісії.

Однак такі доводи представника відповідача є безпідставними, оскільки відповідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ОСОБА_1 ненарахуваються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом.

При цьому, із кредитного договору від 19.07.2023 (п.1.5.1.) встановлено, що сторони передбачили сплату комісії в розмірі 940 грн за надання кредиту в момент видачі кредиту.

Тобто, дана комісія не є штрафною санкцією, пенею за невиконання зобов`язання, а тому в даному випадку не застосовуються положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» щодо її ненарахування.

Таким чином, вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 940 грн комісії за надання кредиту є законною, обгрунтованою та підлягає стягненню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення із відповідача основної суми боргу (тіло кредиту) в розмірі 9400 грн та 940 грн комісії за надання кредиту по договору від 19.07.2023 та основної суми боргу (тіло кредиту) в розмірі 4000 грн по кредитному договору від 27.07.2023, а всього на загальну суму 14 340 гривень.

Відповідно до ч. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , так як позов заявлений до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, а тому відповідач не звільнений від сплати (стягення) судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 3028 грн судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме 28,13% (з заявлених 50961 грн задоволено 14340 грн) та з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, у відповідному відсотковому співвідношенні підлягає і стягненню з відповідача на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 851,77 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, ст.610, ст. 611, 1049, 1054 ЦК України,суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 103352169 від 19.07.2023 в сумі 10340 гривень, заборгованість за кредитним договором № 5226561 від 27.07.2023 в сумі 4000 гривень, а всього в загальному 14 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» 851,77 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів», , м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 06.02.2025 року.

Головуючий:/підпис/

Виготовленоз автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук