Справа № 462/7147/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., секретаря судового засідання Кмошик С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ЛКП «Левандівка» про усунення перешкод в користуванні квартирою та відшкодування матеріальної шкоди

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачку здійснити за власний кошт демонтаж сантехнічного обладнання, яке знаходиться на кухні її квартири АДРЕСА_2 , стягнути з відповідачки на користь позивача заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 11 675 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_3 . Його квартира знаходиться на 2-му поверсі 3-поверхового будинку та складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 39.0 кв.м. Власницею квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться над його квартирою є ОСОБА_2 . Відповідачка самовільно встановила душову кабіну на площі кухні. На неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 07.08.2014 представниками Залізничної районної адміністрації, ЛКП Левандівка у присутності мешканців обстежено квартиру АДРЕСА_2 на предмет демонтажу душової кабіни. Душова кабіна, яка була влаштована на площі кухні, демонтована, сантехнічне обладнання на час обстеження не демонтоване. Мешканці квартири АДРЕСА_5 даного будинку доступу для проведення обстеження приміщень квартири не надали. На початку травня 2024 року квартиру позивача було залито з вини відповідачки. 09.05.2024 комісією в складі начальника технічного відділу ЛКП Левандівка Кирик Г.І., майстрів по експлуатації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було складено акт про те, що при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено мокрі сліди від затоплення на стіні та стелі у житловій кімнаті площею - 1,1 кв.м., також в даній кімнаті на стіні вище плінтуса підлоги - сухі сліди від затоплення, а також сухі сліди від затоплення на стелі у кухні площею - 1.0 кв.м. Провести обстеження квартири АДРЕСА_2 не було можливості через відсутність мешканців квартири, але відомо, що власники квартири на площі кухні встановили душову кабіну. При обстеженні межуючої квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку виявлено, що на даній стіні встановлено душову кабіну, яка на момент обстеження не функціонує. Таким чином, з наведених вище обставин випливає, що квартиру АДРЕСА_3 , що належить позивачу, було залито водою з квартири, яка знаходиться поверхом вище, тобто з квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідачка, що підтверджується відповідним актом про залиття квартири. Оскільки квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідаці, саме вона, як законний власник, повинна нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття. З метою визначення вартості матеріального збитку, що нанесений позивачу як власнику квартири АДРЕСА_3 , він звернувся до ТОВ Експерт ІН, де отримав висновок про вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна. Таким чином, вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна внаслідок затоплення трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 складає 11 675 грн. Вартість послуг ТОВ Експерт ІН становить 7 800 грн. Крім того, відповідачка повинна за власний кошт демонтувати ще й сантехнічне обладнання, яке розташоване в її кухні для самочинного влаштування душової кабіни, а саме: систему підводу та відводу води, які слугують для обслуговування самовільно облаштованої душової кабіни на площі кухні.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

20.12.2024 представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав до суду відзив, в якому зазначив, що в акті ЛКП «Левандівка» не зазначено про те, що залиття (замокання) стін та стелі в квартирі АДРЕСА_3 , відбулося шляхом потрапляння води або вологи із квартири АДРЕСА_7 , що перебуває у власності відповідачки. Також звертає увагу суду на те, що відповідно до технічного паспорту на кварти АДРЕСА_8 , така знаходиться на другому поверсі з правої сторони від сходового майданчика, а квартира АДРЕСА_7 , копія технічного паспорта квартири АДРЕСА_7 додається, знаходиться на 3 поверсі з лівої сторони від сходового майданчика будинку АДРЕСА_6 . Таким чином, квартира АДРЕСА_8 та квартира АДРЕСА_7 знаходяться в різних сторонах будинку АДРЕСА_6 та не межують одна з одною, не мають жодних спільних перекриттів, стін, перегород, тощо, у зв`язку з чим вода (волога) не могла потрапити із квартири АДРЕСА_9 . Враховуючи вищенаведене, вважає доводи позивача безпідставними та необгрунтованими. Просить в задоволенні позову відмовити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення за позивачем зареєстрована квартира АДРЕСА_3 /а.с. 4/.

Згідно акту ЛКП «Левандівка» від 09.05.2024, що складений в складі начальника технічного відділу ЛКП «Левандівка» Кирик Г.І., майстрів по експлуатації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 встановлено, що при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено мокрі сліди від затоплення на стіні та стелі у житловій кімнаті площею - 1,1 кв.м., також в даній кімнаті на стіні вище плінтуса підлоги - сухі сліди від затоплення, а також сухі сліди від затоплення на стелі у кухні площею - 1.0 кв.м. Провести обстеження квартири АДРЕСА_2 не було можливості через відсутність мешканців в квартирах, але відомо, що власниками на площі кухні встановлено душову кабіну. При обстеженні межуючої квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку виявлено, що на даній стіні встановлено душову кабіну, яка на момент обстеження не функціонує /а.с. 6/.

Згідно листа голови районної адміністрації ЗРА ЛМР Савки І. від 27.08.2024 вбачається, що при обстеженні у травні поточного року квартири АДРЕСА_3 працівники ЛКП «Левандівка» виявили факт затоплення, яке сталося по вині мешканців квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_7 , а саме: квартира АДРЕСА_5 виявлено затоплення у нижній частині стіни, яка межує з квартирою АДРЕСА_8 ; квартира АДРЕСА_7 сліди затоплення у верхній частині стіни, оскільки квартира розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_5 . При обстеженні квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_7 даного будинку виявлено, що мешканці на площі кухонь самочинно встановили душові кабіни. ЛКП склало акт про затоплення квартири АДРЕСА_8 , який видало ОСОБА_1 наручно. Працівниками ЛКП «Левандівка» на порушників складено протоколи та передано на розгляд адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації для притягнення до адміністративної відповідальності. Дані протоколи розглядались на адміністративній комісії при районній адміністрації 28.06.2024. На мешканців накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу. 07.08.2024 представником Залізничної районної адміністрації ЛКП «Левандівка» у присутності мешканців обстежено квартиру АДРЕСА_2 на предмет демонтажу душової кабіни. Душова кабіна, яка була влаштована на площі кухні, демонтована, сантехнічне обладнання на час обстеження не демонтоване. Мешканці квартири АДРЕСА_5 даного будинку доступу для проведення обстеження приміщень квартири не надали /а.с. 7/.

Згідно наданого позивачем звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 27.08.2024 вартість матеріального збитку станом на 21.08.2024 становить 11 675 грн /а.с. 10-43/.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами та доповненнями "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, за загальними правилами цивільна відповідальність за завдану майнову і моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: - неправомірних дій, заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди, причинного зв`язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою), а також вини особи, яка завдала шкоду.

При цьому обов`язок щодо доказування факту заподіяння шкоди відповідачем та її розмір покладається саме на позивача, про що зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 03.12.2014 року по справі №6-183цс14.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 /а.с.8/.

Позивач стверджує, що залиття його квартири сталося з вини відповідачки, квартира якої, за твердженням позивача, знаходиться над його квартирою.

Однак, дослідивши надані сторонами технічні паспорти, судом встановлено, що квартира відповідачки, не знаходиться над квартирою позивача. Що також підтверджується листом ЗРА ЛМР, який міститься в матеріалах справи та в якому зазначено, що квартира АДРЕСА_7 знаходиться над квартирою АДРЕСА_5 . Також в ньому вказано, що у квартирі АДРЕСА_7 наявні сліди затоплення саме у верхній частині стіни, а у квартирі АДРЕСА_5 , яка знаходиться під квартирою АДРЕСА_7 - у нижній частині стіни, що суперечить обставинам справи.

Щодо акту ЛКП «Левандівка» від 09.05.2024 суд звертає увагу на те, що у такому не вказано та таким не встановлено причини затоплення квартири АДРЕСА_8 , що суперечить п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, в якому вказано, що у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку №4 до Правил.

Суд вважає, що позивачем не було надано і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачкою протиправних дій або бездіяльності, а також наявність причинного зв`язку між такими діями/бездіяльністю і наслідками у виді залиття квартири позивача.

Наданий позивачем звіт про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не містить дослідження обставин та встановлення причин залиття квартири та осіб, винних у такому залитті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих, безспірних та достовірних доказів того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності квартирі та в результаті якого позивачеві була заподіяно матеріальна шкода, відбулося саме з вини відповідачки, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Покликання позивача на те, що винуватцем залиття його квартири є відповідачка лише з тих підстав, що її квартира знаходиться поверхом вище, має форму виключно припущень та спростована матеріалами справи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, суд констатує, що заявлені позивачем вимоги не підтверджуються належними та допустимими доказами, такі грунтуються виключно на його припущеннях, що суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає правилам доказування в цивільному процесі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини відповідачки у завданні шкоди майну позивача матеріали справи не містять.

При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов є недоведеним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

У ст. 41 Конституції України закріплено права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Такі положення відображено в національному законодавстві нормами ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 391 ЦК України, регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Під час розгляду справи судом не встановлено, які саме перешкоди чинить відповідачка позивачу в користуванні його квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , відтак дані вимоги є необгрунтованими та зодовленню не підлягають.

Крім цього, доказів використання ОСОБА_2 самочинно встановленого сантехнічного обладнання, яке обслуговувало душову кабіну у вкартирі № НОМЕР_1 у суду відсутні, так як згідно листа ЗРА ЛМР від 27.08.2024 душова кабіна, яка була влаштована в квартирі АДРЕСА_7 на площі кухні станом на 07.08.2024 демонтована.

Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ЛКП «Левандівка» про усунення перешкод в користуванні квартирою та відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 13, 22, 319, 321-322, 386, 391, 1166 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного судушляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_10 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_11 .

Третя особа: ЛКП "Левандівка", , адреса: м. Львів, вул. Широка, 86б.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/7147/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.