Справа № 523/4841/24
Провадження №2/523/2228/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліної С.С.

при секретарі - Павлової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з майна, а саме з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтувує тим, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ), яка після вступу у шлюб набула прізвище чоловіка - ОСОБА_4 , є рідною сестрою (по матері) ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності №9-1958 від 27.11.1995 року, щодо 1/3 (однієї третьої) частини квартири та договором дарування №5180 від 21.09.2007 року щодо 1/3 частини квартири.

Брату позивачки - ОСОБА_5 належить 1/3 (одна третя) частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються свідоцтвом про право власності №9-1958 від 27.11.1995 року.

Вказані вище фактичні обставини встановлені рішенням Суворовського районного сулу міста Одеси від 22.09.2022 року про справі №523/2518/22 за позовом ОСОБА_1 то Одеської обласної прокуратури про зняття арешту та не потребують доказуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим міським РАЦС м. Одеси 04.11.1961 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.01.2015 року Відділом державної РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби ОМУЮ.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 01.11.2023 року Відділом державної РАЦС у місті Одесі Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_9 , як єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_5 , 24.02.2024 року звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка О.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата - ОСОБА_5 .

24.02.2024 року ОСОБА_10 була заведена спадкова справа №1/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №75965114 від 24.02.2024.

08.03.2024 року представником Позивача адвокатом Томашевським Р.М. було роблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №369116661 від 08.03.2024 року, стало відомо, що на підставі постанови Прокуратури м. Одеси №б/н від 18.01.2008 року, на квартиру АДРЕСА_1 накладені три арешти:

арешт нерухомого майна, який зареєстровано: 18.01.2008 року 11:47:26 за №6418876 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26;

арешт нерухомого майна, який зареєстровано: 18.01.2008 року 11:50:57 за №6418983 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26;

арешт нерухомого майна, який зареєстровано: 18.01.2008 року 15:07:35 за №6421921 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026 Одеська обл., м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26.

Як Позивачу стало відомо, вищезазначені арешти були накладені у зв`язку із розслідуванням кримінальної справи №02 (за КПК України у редакції 1960 року), порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 2,3,4 ст.190, ч.ч. 2,3 ст.358 Кримінального кодексу України.

При цьому, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) наявне таке, що набрало законної сили рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2021 року по справі №523/13830/20, у якому судом вирішено аналогічне питання скасування арешту нерухомого майна, накладеного у межах кримінальної справи.

07.02.2022 року було отримано відповідь Апеляційного суду Одеської області від 04.02.2022 року, у якій зазначено, що вказаним вироком питання про конфіскацію та про зняття арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 чи ї частини - не вирішувалось.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, судом постановлено остаточне рішення у кримінальній справі №02, однак питання щодо скасування арешту нерухомого майна Позивача, накладеного в рамках її розгляду, вирішено не було, чим порушено права Позивача як власника квартири.

У свою чергу, арешти, накладені на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , перешкоджали Позивачу як власнику реалізовувати гарантоване законом право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_9 звернулась до Суворовського районного суду мста Одеси із позовною заявою про скасування арешту з належних їй 2/3 частин вказаної квартири.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 22.09.2022 року по справі №523/2518/22, яке не оскаржувалось сторонами та набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_11 були задоволені та судом було знято два ( з трьох вищевказаних арештів), які були накладені на частки ОСОБА_1 .

У зв`язку зі смертю брата - ОСОБА_5 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 є єдиною спадкоємицею після його смерті, а арешт, накладений на частину квартири брата ОСОБА_5 перешкоджає ОСОБА_6 отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати ОСОБА_6 свої права спадкоємця, вона змушена звернутись до суду із даним позовом та просити суд зняти арешт, накладений постановою прокуратури міста Одеси від 18.01.2008 року на частину квартири, яка належить її брату на праві власності.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.03.2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 07.05.2024 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси 28.05.2024 року витребувано від Приватного нотаріуса Одеського Міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича копії всіх матеріалів спадкової справи №1/2024, заведеної 24.02.2024 року щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси 28.05.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначений судовий розгляд на 18.09.2024 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 адвокат Томашевський Р.М. підтрамив позовні вимоги просив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор Суворовської окружної прокуратури Карпова Є.Ю. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з майна є не обгрунтованим, не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності №9-1958 від 27.11.1995 року на 1/3 частини квартири, та на підставі договору дарування за №5180 від 21.09.2007 року на 1/3 частини квартири.

Брату позивачки - ОСОБА_5 належить інша частина квартири : 1/3 (одна третя) частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються свідоцтвом про право власності №9-1958 від 27.11.1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , яке видано міським РАЦС м. Одеси 04.11.1961 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано 09.01.2015 року Відділом державної РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби ОМУЮ.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видано 01.11.2023 року Відділом державної РАЦС у місті Одесі Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що на виконання ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 28.05.2024 року, до суду надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 1/2024 від 24.02.2024 року щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ( арк.сп.83-139).

Із матеріалів цивільної справи та з матеріалів спадкової справи № 1/2024 вбачається, що позивачка ОСОБА_9 , 24.02.2024 року звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка О.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата - ОСОБА_5 .

Із матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк О.Б. видав довідку від 20.03.2024 року за № 04/02-14 ОСОБА_6 , про те, що вона є спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Спадкова справа заведена Калінюком О.Б. приватним нотаріусом міського нотаріального округу №1/2024 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за №72053437 ( арк.сп.139).

Судом встановлено, що в матеріалах цивільної справи та в матеріалах спадкової справи № 1/2024 від 24.02.2024 року яка заведена за заявою ОСОБА_11 , щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутнє свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, в матеріалах справи відсутні письмові відомості, що позивачка ОСОБА_9 отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, на підставі ст. 66 Закону України «Про нотаріат» має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Коментована ст. 1296 встановлює прозорість у правах власності на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний акт, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців.

Не можна успадкувати лише право на спадкове майно, не прийнявши на себе обов`язки, з ним пов`язані. Спадкоємець не може прийняти одну частину спадщини, а від другої відмовитися. Якщо успадковане майно підлягає обов`язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців право встановлювальним документом.

Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Загальний строк на прийняття спадщини встановлений відповідно до вимог ст. 1270 ЦК у 6 місяців і розпочинається від дня відкриття спадщини. Після закінчення цього строку у спадкоємця виникає право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

При таких обставинах, суд не приймає до уваги письмову довідку приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк О.Б. від 20.03.2024 року за № 04/02-14 про те, що позивачка ОСОБА_9 є спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , у розумінні Цивільного Кодексу України.

Вищевказана письмова довідка, яка видана приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. від 20.03.2024 року за № 04/02-14 не є процесуальним нотаріальним актом, який посвідчує перехід права власності на майно 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , від спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 до його спадкоємців.

Отже, письмова довідка, яка видана приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. від 20.03.2024 року за № 04/02-14 не є свідоцтвом про право на спадщину, тому позивачка ОСОБА_12 не набула право власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої був померлий ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_12 не надала суду письмових доказів в обгрунтування позовних вимог до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, суд вважає, що позивачка ОСОБА_12 не довела суду ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги ОСОБА_11 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 задоволенню не підлягають.

При таких обставинах в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 263-265, 353 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 1296 -1299 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про скасування арешту з майна відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.