Справа № 445/293/25
Провадження № 2-о/445/94/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

05 лютого 2025 року

Суддя Золочівського районного суду міста Золочів Бакаїм М.В. вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який зник безвісти 14.11.2024.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживала та вела спільне господарство, побут однією сім?єю без реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №11/1-04/7 від 08.01.2025. Також в акті про вказаний факт розписалися сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За час проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини були пов?язані спільним побутом, мали взаємні права та обов?язки, піклувалися один про одного, формували сімейний бюджет, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла його ремонт, також займались веденням спільного сільського господарства, а саме: городництвом, садівництвом та тваринництвом, для забезпечення потреб їхньої сім?ї. На адресу заявниці від т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло Сповіщення сім?ї № 95, в якому було повідомлено, що ОСОБА_2 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов?язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти близько 16 години 25 хвилин 14 листопада 2024 року в районі населеного пункту Максимільянівка Покровського району Донецької області в результаті штурмових дій та нанесення вогневого ураження противником. Цим сповіщенням також повідомлено, що таке є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку.

Суддя, розглянувши дану заяву, дійшов висновку про таке.

У ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: (1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; (2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; (3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; (4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23.01.2019 року у справі № 536/1039/17).

Розгляд справи у порядку окремого провадження у цивільному судочинстві неможливий, якщо: (а) спір про право уже існує/існував на час подання у цьому порядку заяви про встановлення факту; (б) спір про право виникає під час розгляду справи у такому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під споромпро правонеобхідно розумітипевний стансуб`єктивного права,спір єсуть суперечності,конфлікт,протиборство сторін,спір поділяєтьсяна матеріальнийі процесуальний.Таким чином,під часрозгляду справу порядкуокремого провадженнявиключається існуванняспору проправо,який пов`язанийз порушенням,оспорюванням абоневизнанням,а такожнедоведенням наявностісуб`єктивного праваза умов,що єпевні особи,які перешкоджаютьу реалізаціїтакого права (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 року у справі № 201/10689/23, провадження № 61-16879 св 23).

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право,суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що ОСОБА_2 , зник безвісти близько 16 години 25 хвилин 14 листопада 2024 року в районі населеного пункту Максимільянівка Покровського району Донецької області, є у тому числі необхідність подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку..

Так, суд звертає увагу на те, що встановлення факту якого просить заявник (проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу) пов`язується (може бути пов`язане) із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися у порядку позовного, а не окремого провадження.

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2022 року у справі № 755/9100/18 (провадження № 61-17332св20), від 25.10.2022 року у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31.05.2023 року у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23), від 7.02.2024 року у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ від 10.02.2010 року).

Так, приймаючи до уваги наведені обґрунтування заяви, яка подана у порядку окремого провадження, суд вважає, що у справі наявний спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Враховуючи, що є спір про право, який вирішується у позовному провадженні, а згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відтак у відкритті провадження у справі слід відмовити, роз`яснивши заявнику її право звернутися з даними вимогами у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 258-261, 293, 315, 353-355 ЦПК України, суд -

постановив:

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу .

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання .

Суддя М.В. Бакаїм