Справа №490/4502/24
Провадження №2/359/734/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи ОСОБА_4 ,

за участю представника третьої особи Павленко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей адміністрації центрального району Миколаївської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

1. Короткий зміст доводів пред'явленого позову.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що з 10 жовтня 2003 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_4 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2015 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишилась проживати з матір'ю та перебувати на її повному утриманні. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2020 року з ОСОБА_3 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 самоусунувся від виховання доньки, не цікавиться її життям та не бере в ньому участь, не піклується про її фізичний та духовний стан, а також не сплачує аліменти на дитину. Тому ОСОБА_1 просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 .

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року (а.с.18-19) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупу О.С.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2024 року (а.с.25) справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2024 року (а.с.29) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 вересня 2024 року (а.с.31) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 листопада 2024 року (а.с.57-58) було відмовлено у прийнятті визнання ОСОБА_3 визнання позову, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 січня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.135), до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, була залучена ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення позову з урахуванням бажання та найкращих інтересів ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 наполягає на задоволенні позову та посилається на те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 сприятиме її найкращим інтересам.

Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не з`явився у судове засідання та направив суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

10 жовтня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований у міському ВРАГС Миколаївського обласного управління юстиції, про що був складений актовий запис №1332.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , матір`ю якої є позивач, а батьком - ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 2 березня 2007 року (а.с.7).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2015 року (а.с.111) шлюб між позивачем та ОСОБА_3 був розірваний.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2020 року (а.с.114-116) з ОСОБА_3 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

На виконанні Центрального ВДВС у м. Миколаєві Південного МУ МЮ перебуває виконавче провадження №64087157 з виконання виконавчого листа №490/3176/20 від 11 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 . Ця обставина підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2021 року (а.с.8).

Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 суду показала, що ОСОБА_3 протягом 2015-2019 років взагалі не брав участі у житті дочки, не цікавився її шкільним життям та дозвіллям. Дочка останній раз особисто спілкувалась з батьком в 2019 році, коли їздила до нього в м. Київ. Від батька ОСОБА_4 повернулась засмученою, а їх спілкування стало холоднішим, а в подальшому відповідач заблокував дочку. Відповідач мав телефон ОСОБА_4 і міг їй зателефонувати, однак він не хотів спілкування. Під час війни ОСОБА_3 не цікавився місцезнаходженням дочки, чи вона працює, чи навчається. Відповідач не сплачував аліменти, не дарував подарунки дочці, взагалі ніяк матеріально не допомагав ОСОБА_4 . Ініціатива звернутись до суду з позовом походила від дочки. Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що вона є матір'ю позивача і їй відомо про те, що фактично одразу після розірвання шлюбу в 2015 році ОСОБА_3 перестав цікавитись її онукою, ходити до школи, взагалі очно з нею спілкуватись. Перші 2-3 роки відповідач ще допомагав матеріально ОСОБА_1 , а потім взагалі самоусунувся від фінансової допомоги. ОСОБА_3 не вітав дочку зі святами, не передавав їй подарунки. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що він є сусідом позивача, тому йому відомо, що з 2015 року у вихованні ОСОБА_4 брала участь лише матір. Свідок жодного разу не бачив батька дитини. Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що батько не цікавився її шкільним життям, її гуртками, не підтримував її матеріально. Батько міг написати смс-повідомлення з періодичністю 1 раз на 3 місяці. Тому свідок ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неї.

Зі змісту довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 1 травня 2021 року до 30 листопада 2024 року (а.с.81-83) вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 становить 144431 гривні 71 копійка. З довідки директора Миколаївського ліцею №2 від 13 листопада 2024 року №554 (а.с.111) вбачається, що ОСОБА_4 навчалась в цьому навчальному закладі з 1 вересня 2013 року до 3 червня 2024 року. За час навчання вихованням дитини займалась лише мати. Батько за час навчання не спілкувався з вчителями, не брав участі у батьківських зборах, жодного разу в ліцей не приходив. Зі змісту соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб №425 від 6 грудня 2024 року (а.с.118-119) вбачається, що ОСОБА_4 як свою сім'ю сприймає себе та матір. Стосунки з батьком є невизначеними, оскільки дитина тривалий час з ним не спілкується. По відношенню до нього відчуває образу та неприязнь через те, що він не бере участі у її вихованні та не піклується про неї. З боку батька не відчуває любові, захисту, підтримки. Зі змісту висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради (а.с.86-88), вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, в ході розгляду цивільної справи здобуто достатньо належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання свого обов`язку щодо виховання дочки ОСОБА_4 . Цей висновок суду узгоджується з абз.2 п.16 постанови Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зі змісту якого вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на це суд висновує про те, що ОСОБА_3 належить позбавити батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.3). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , служба у справах дітей адміністрації центрального району Миколаївської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Повний текст рішення суду складений 6 лютого 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта