УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/1008/25

провадження №2-н/712/97/25

10.02.2025 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулося ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) боргу за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків у сумі 28 992 грн 81 коп та витрат на сплату судового збору у сумі 302 грн 80 коп.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу позовної давності та можливості її застосування. Однак, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

З розрахунків заборгованості за послугу вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків у сумі 28 992 грн 81 коп утворилась за період з 01.06.2021 року по 01.05.2024 року.

Заява про видачу судового наказу подана до суду 27.01.2025 року, тобто з моменту виникнення права вимоги сплинув строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, наявна підстава для відмови у видачі судового наказу відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Вимога процесуального закону щодо видачі судового наказу щодо вимоги, з моменту виникнення якої не сплинув строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, є імперативною та не виконання вказаної вимоги позбавляє можливості суд вирішити питання про стягнення боргу на підставі виданого судового наказу згідно з чітко визначених норм ст. 163 ЦПК України. В іншому випадку будуть порушені процесуальні права боржника на дотримання встановленої законом правової процедури постановлення судового наказу як особливої форми судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Забезпечення справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності.

Відтак, на підставі викладеного вище, у видачі судового наказу належить відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 161,163-166, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська