Номер провадження: 22-ц/813/1869/25
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі Споживче товариство «СУЗІР`Я БУДОВА» та Споживче товариство «СУЗІР`Я ПЛЮС», Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС»

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Косіциної В.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

03 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» до споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» та до Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить: визнати згідно договорів асоційованого членства в споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та асоційованими членами майнові права на об`єкти нерухомості (за переліком); зобов`язати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» виконати у повному обсязі умови договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та пайовиками (за переліком) шляхом забезпечення будівництва будинку, закріплення та передачі квартир (нежитлових приміщень, паркінгів), правовстановлюючі документи позивачам; зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 23.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року роз`єднано поєднані в одному провадженні позовні вимоги Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» та справа за позовом ОСОБА_1 виділена в окреме провадження.

25 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про забезпечення позову, у якій заявник просить забезпечити позов шляхом:

- заборони СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» в будь-який спосіб відчужувати будь-яким іншим особам майнові права позивачів на об`єкти будівництва (інвестування) згідно укладеного з ОСОБА_1 договору, зокрема, договору № 4/115 від 07.03.2018 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень; договору № 4/8к-К від 29.04.2021 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень;

- заборонити ТОВ «УВГП-Система» діяти в будь-який спосіб, що утворює передумови для відчуження будь-яким способом майнові права позивача на об`єкт будівництва, у тому числі передавати СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» або іншим суб`єктам право забудови на земельній ділянці за кадастровим номером :44:001:0057 в частині майнових прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень; договору № 4/8к-К від 29.04.2021 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень;

- заборонити СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень; договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб, що утруднить виконання рішення по справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено Споживчому товариству «СУЗІР`Я БУДОВА», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , в будь-який спосіб відчужувати будь-яким іншим особам майнові права на об`єкт будівництва (інвестування) згідно укладеного з ОСОБА_1 договору, зокрема, договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

Заборонено СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

В апеляційній скарзі Споживче товариство «СУЗІР`Я ПЛЮС» просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року у справі № 522/10044/24 в частині заборони Споживчому товариству «Сузір?я Плюс», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору №4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою в частині встановленої заборони відносно скаржника, при постановленні якої судом першої інстанції порушені норми процесуального права, визнані встановленими обставини, які не доведені.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між позивачем та СТ «Сузір?я Плюс» взагалі відсутні будь-які правовідносини та будь-якого спору не виникало, як вбачається із ухвали Приморського районного суду м. Одеси суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними позовним вимогам.

Судом першої інстанції не враховано, що предметом позовних вимог є, зокрема визнання майнових прав на певні об`єкти, тобто прав, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), тоді як способом забезпечення позову визначено заборону здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 .

Зазначає, що заходи забезпечення позову вживаються з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи, та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті, натомість, задоволенням заяви позивача про забезпечення позову у відповідній частині, фактично вирішено спір по суті, що апріорі нівелює мету застосування такого процесуального інституту як забезпечення позову.

Від представника позивача ОСОБА_1 Дімітріу В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивачки Дімітріу В.В. апеляційну скаргу не визнала.

Позивачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, в установленому законом порядку, оскільки її представник повістку отримав 09.12.2024 22:41:48 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою (а.с. 119).

Відповідачі - Споживче товариство «СУЗІР`Я БУДОВА» та Споживче товариство «СУЗІР`Я ПЛЮС», Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримали 09.12.2024 22:41:48, 18:46:05, в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджуються довідками (а.с. 119,120).

Вказане відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права убачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заборона вчиняти певні дії застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується із доводами скаржника про безпідставність заборони СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 , зважаючи на таке.

Так, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , судом, зокрема, заборонено СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав.

Проте, пунктами 1, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

У постанові КЦС ВС від 17 січня 2024 року у справі №522/11884/22-Е зазначено, що реєстраційна дія охоплює поняття відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видачу довіреності щодо зазначеного майна, укладення інших видів договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2023 року у справі № 457/1089/22 (провадження № 61-9420св23).

З огляду на наведені вище положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» не є суб`єктом, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна (майнових прав), тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави забезпечення вказаного позову, зокрема, шляхом заборони СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 , оскільки у вказаного відповідача відсутні вказані повноваження відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності між скаржником та позивачкою будь-яких правовідносин чи спору стосуються вирішення спору у цій справі по суті, у зв`язку із чим колегією суддів відхиляються як передчасні та такі, що не дають передбачених законом підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Безпідставними є також і посилання скаржника про тотожність заходів забезпечення позову, про які просила ОСОБА_1 та вжитих судом, позовним вимогам у цій справі.

Дійсно ч. 8 ст. 150 ЦПК України забороняє вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, у поданому до суду позові, ОСОБА_1 просила: визнати майнові права на об`єкти інвестування за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ) за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 та нежитлове приміщення № 8к; зобов`язати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» виконати у повному обсязі умови договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та пайовиком шляхом забезпечення будівництва будинку, закріплення та передачі квартир (нежитлових приміщень, паркінгів), правовстановлюючі документи позивачеві; зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 23.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі.

У заяві ж про забезпечення позову в її задоволеній судом частині - позивачка просила суд:

- заборони СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» в будь-який спосіб відчужувати будь-яким іншим особам майнові права позивачів на об`єкти будівництва (інвестування) згідно укладеного з ОСОБА_1 договору, зокрема, договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень; договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення №8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень;

- заборонити СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень; договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

Отже зміст вказаних вище позовних вимог та вимог заяви про забезпечення позову спростовує твердження скаржника про їх тотожність.

Тому доводи апеляційної скарги СТ «Сузір`я Плюс» спростовуються матеріалами справи і не вказують про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права та суперечність висновків суду судовій практиці Верховного Суду.

Зазначені скаржником доводи, у взаємозв`язку із дослідженими судом матеріалами справи, не дають апеляційному суду підстав вважати, що висновки суду першої інстанцій щодо вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати, також реєстраційні дії відносно майнових прав ОСОБА_1 згідно договору, зокрема, згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року, зі змінами, внесеними додатковою угодою, додатковою угодою від 15.03.2021 та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995400 грн є непропорційним втручанням у право сторони спору на вільне володіння своїм майном або що цей висновок не є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення принципу верховенства права.

Крім того, ухвалою суду Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року захід забезпечення позову, що застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.06.2024 року у справі № 522/10044/24 у вигляді заборони СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», м. Одеса, вул. Осипова, 25, , вчиняти реєстраційні дії щодо майнових прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень скасовано.

Відповідно до п. 1-3 ч.1, абз.1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Споживчому товариству «СУЗІР`Я ПЛЮС» () здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно договору №4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Споживчому товариству «СУЗІР`Я ПЛЮС» () здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) майнових прав ОСОБА_1 згідно договору № 4/115 від 07.03.2018 року зі змінами, внесеними додатковою угодою від 15.03.2021 року та додатковою угодою № 2 від 15.03.2021 року на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42,0 кв.м. у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 995 400,00 гривень та договору № 4/8к-К від 29.04.2021 року на нежитлове приміщення № 8к (будівельний номер) у будинку АДРЕСА_3 у розмірі проінвестованого внеску у розмірі 114 000,00 гривень.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 31 січня 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко