Справа № 283/2439/24
провадження №2/283/113/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

28.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої зазначила, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_5 » було змінено на « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Жовтневе помер її батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Маклаївка померла її мати ОСОБА_4 .

У зв`язку з похилим віком матері та необхідністю постійного догляду за нею позивач постійно по день смерті матері, проживала разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, інших будівель та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 , а також права власності на земельну ділянку площею 2,85 га, що розташована на території Головківської сільської ради Малинського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

15 жовтня 2024 року позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , однак постановою № 02-14/704 від 15.10.2024 державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском визначеного строку прийняття спадщини.

Згідно з паспортними даними, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Оскільки, за документами її місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації матері ОСОБА_4 , то в позасудовому порядку шляхом надання довідки органу реєстрації ОСОБА_1 позбавлена можливості довести факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та, як наслідок, оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину.

Під час звернення до нотаріуса позивачка дізналася, що відносно майна померлої матері в Малинській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 163/2020 за заявою ОСОБА_2 . Державний нотаріус з посиланням на таємницю вчинення нотаріальної дії відмовила у наданні інформації та документів, на підставі яких ОСОБА_2 набула право на спадщину.

За таких обставин, позивач вважає, що справа про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем має розглядатися в порядку позовного, а не окремого провадження, оскільки за наслідками розгляду цієї справи може виникнути спір про право.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_2 , то вона є відповідачем за даним позовом.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини разом із матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Явка сторін по справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що відповідачка не має жодного відношення до спадкового майна її матері ОСОБА_4 . Саме через відповідачку вона не може оформити спадщину після смерті матері.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вона є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, житлового будинку в м. Малині. Вона не має жодного відношення до іншого спадкового майна, зокрема земельної ділянки та житлового будинку в с. Маклаївка, та не претендує на це майно. Разом з тим, додала, що позивачка не проживала разом з спадкодавцем, а приїздила лише на вихідні.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 8-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтневе Малинського району Житомирської області у віці 64-х років помер « ОСОБА_8 », про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_4 , актовий запис про смерть №16 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Маклаївка Малинського району Житомирської області у віці 92-х років померла ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_5 , актовий запис про смерть №13 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0026, площею 2,85 га на території Головківської сільської ради Малинського району Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 417606 (а.с.18).

Відповідно до довідки № 257 від 16.10.2024 за підписом старости Головківського старостинського округу Назаренко Н., ОСОБА_1 , 1954 року народження, дійсно фактично без реєстрації з листопада 2009 року постійно проживала з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_1 (а.с.14).

Підставою складення даної довідки слугував прокол опиту свідків Головківського старостинського округу від 16.10.2024, а саме: ОСОБА_9 , 1973 року народження, мешканки с. Головки Коростенського району Житомирської області, та ОСОБА_10 , 1970 року народження, мешканця с. Головки Коростенського району Житомирської області (а.с.15).

Відповідно до довідки № 262 від 24.10.2024 за підписом старости Головківського старостинського округу Назаренко Н., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно з погосподарської книги № 8 по селі Жовтневе за 2011-2015 р.р на сторінках 37-40, номер об`єкта погосподарського обліку 0344-01 рахується домогосподарство з реєстрацією місця проживання (код1). Головою домогосподарства вказано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До складу зареєстрованих в даному домогосподарстві входить тільки ОСОБА_4 . В книзі зазначено житловий будинок 1948 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в особистій власності голови домогосподарства. Земельні ділянки біля житлового будинку становлять 0.77 га. Рішенням другої сесії сьомого скликання Головківської сільської ради за №8 від 27.11.2015 вулиця Кірова в селі Жовтневе перейменована на вулицю Родинна. Постановою Верховної Ради від 19.05.2016 року №1377- УІІІ населений пункт Жовтневе перейменовано на Маклаївку. Згідно з по господарською книгою № 10(2) по селі Маклаївка за 2016-2024 р.р по АДРЕСА_1 під номером об`єкта погосподарського обліку 16-0061-1 рахується домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту (код1), головою якого вказано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В домогосподарстві зазначено житловий будинок 1948 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в особистій власності голови домогосподарства. Земельні ділянки біля житлового будинку становлять 0.77 га.

Вказана обставина підтверджена Випискою № 34 від 24.10.2024 з погосподарських книг по с. Маклаївка (Жовтневе) Головківського старостинського округу Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області (а.с.17).

Постановою державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори Ходаківської Л. від 15.10.2024 за № 02-14/704, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини встановлення їх ступеню споріднення (а.с.19).

На виконання ухвали Малинського районного суду Житомирської області по справі № 283/2439/24 від 29.10.2024, згідно з листом № 02-14/767 від 06.11.2024 за підписом завідувача Малинської державної нотаріальної контори Іваненко О., до суду надійшла копія спадкової справи № 163/2020 до майна померлої ОСОБА_4 , заведеної за заявою ОСОБА_2 (а.с.30-47).

В матеріалах вказаної спадкової справи наявні:

заповіт від 10.04.2019, зареєстрований в реєстрі за № 1169 та посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С., за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с.37-38);

довідка № 239 від 22.06.2020 за підписом сільського голови Головківської сільської ради Назаренко Н.В. про те, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Крім неї в даному будинку, на день її смерті ніхто не був зареєстрований та постійно не проживав (а.с.35);

свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.10.2020, згідно з яким спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 є ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями за АДРЕСА_3 (а.с.45).

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивачка ОСОБА_1 , як дочка померлої ОСОБА_4 , є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом виключно відносно майна, вказаного в заповіті, а саме: житлового будинку в АДРЕСА_3 .

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідачка не має права на спадкування на законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки не її дочкою чи рідною сестрою, не проживала з спадкодавцем на день відкриття спадщини однією сім`єю, не є іншим родичем спадкодавця до шостого ступеня, тобто не є особою, визначеною статтями 1261-1265 ЦК України, а тому не відноситься до числа спадкоємців, зазначених в ст. 1245 ЦК України.

Не визнання ОСОБА_2 факту постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не впливатиме на порядок спадкування за законом, оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом і не є суб`єктом спадкування за законом, і відповідно не є зобов`язальною за вимогою ОСОБА_1 .

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи заперечила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, що пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд наголосив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову у позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити лише в тому випадку, коли суд може вказати особу, яка має виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачу.

В даному випадку, належними відповідачами є спадкоємці за законом, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Чоповицька селищна рада Коростенського району.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Керуючись ст. 3,12,81,141,256,259 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2025 року.

Суддя