Справа № 203/4455/24
Провадження № 2/0203/178/2025
21 січня 2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Іваницької І.В.,
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
30.08.2025 представник позивача Ніколенко В.В. звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» з вищезазначеною позовною заявою.
В обґрунтування вимог позову зазначено, що 11.10.2019 відповідач, з метою отримання банківських послуг, підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодився на наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної картки картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 43,2% (в процесі користування рахунком відбулась зміна процентної ставки на 42,0%; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60%. Відповідно до умов договору відповідачу було видано платіжну кредитну картку «Універсальна», зі строком дії 03/23, крім того згодом було отримано кредитну картку «Універсальна», зі строком дії 12/27. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач свої зобов`язання не виконує, станом на 22.08.2024 виникла заборгованість у сумі 40 503, 62 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 31 969, 95 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8 533,67 грн, а тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024, цивільну справу №203/4455/24, провадження №2/0203/1714/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 03.09.2024 року.
Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 04.09.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 , за результатами якого отримано відповідь №768770 від 04.09.2024, що за вказаними параметрами особу не знайдено.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 04.09.2024 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання ОСОБА_1
04 жовтня 2024 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих. №1253 від 20.09.2024, відповідно до якої, згідно реєстру територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Дніпра відсутні.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його електронну адресу судових повісток. Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач у судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта», а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив.
У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України .
21.01.2025 у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістомст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Постановою Правління НБУ України №151 від 13.12.2019 року було затверджено «Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (далі Положення).
Пунктами 1,2 вказаного Положення передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Цивільного кодексу України, Законів України «Про Національний банк України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та документообіг» і визначає порядок застосування особливого виду власноручного підпису - цифрового власноручного підпису клієнтами банків - фізичними особами під час підписання документів.
Це Положення є актом цивільного законодавства, дія якого поширюється на відносини, що виникають між клієнтами банку та банками під час здійснення банківської діяльності та отримання банківських послуг.
Згідно термінів наведених в п.3 Положення:
1) електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити власноручний підпис;
2) клієнт банку - фізична особа, яка отримує або має намір отримати банківські та/або фінансові послуги, не пов`язані з підприємницькою діяльністю;
5) цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом;
Пунктами 6 та 7 Положення передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення.
Використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом.
Банк зобов`язаний ознайомити клієнта банку з текстом документа, перед його підписанням цифровим власноручним підписом. Технологія створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, повинна забезпечувати гарантії того, що клієнт підписав саме той документ, з текстом якого він ознайомився (п.11 Положення).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до AT КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 11.10.2019 власноручно підписав на планшеті заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
Вказану заяву підписано на наступних умовах: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної картки картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 43,2% (в процесі користування рахунком відбулась зміна процентної ставки на 42,0%; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60%.
На виконання умов договору банком було відкрито відповідачу наступні кредитні картки: картку «Універсальна» № НОМЕР_1 зі строком дії 03/23 та картку «Універсальна» № НОМЕР_2 зі строком дії 12/27.
Як вбачається з виписки за договором № б/н за період з 01.10.2019 по 22.08.2024 укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , відповідач користувався кредитною карткою, здійснював покупки, знімав та переводив кошти, тобто реалізовував своє право на користування кредитними коштами.
При цьому, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку за договором № б/н від 11.10.2019 вбачається, що у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 22.08.2024 становить 40 503, 62 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 31 969, 95 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8 533,67 грн.
З урахуванням встановлених обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором б/н від 11.10.2019 у зазначеному вище розмірі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422, 40 грн.
Керуючись ст.ст.526-527, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.81, 141, 209, 224, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 03 лютого 2025 року.
Суддя І.В. Іваницька