Провадження №2-з/712/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Чапліної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кеденко Я. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивачів адвоката Мельніченко А.М. про забезпечення позову у справі №712/11481/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якій позивачі просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 41301,45 грн та моральну шкоду у розмірі 30000,00грн; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 159334,00 грн та моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

30.01.2025 представником позивачів адвокатом Мельніченко А.М. подано заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт (заборонити відчуження) на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на мотоцикл Lifan Lf-10w, 2003 року випуску, колір синій та автомобіль Ford Escort, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №712/11481/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

04.02.2025 представником позивачів адвокатом Мельніченко А.М. подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт (заборонити відчуження) на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на автомобіль Ford Escort, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що до матеріалів справи долучено ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2024, в резолютивній частині якої є посилання про скасування арешту на автомобіль Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою від 12.03.2024. Зазначає, що з цієї ухвали вбачається належність даного автомобіля на праві приватної власності за відповідачкою. У заяві про забезпечення позову зазначено, що відповідачка не з`являється до суду, ігнорує питання відшкодування шкоди, що в свою чергу додатково свідчить про можливе подальше утруднення виконання рішення суду. Ціна позову є значною, а тому позивачі мають право задовольнити свої вимоги шляхом продажу арештованого майна, яке належить відповідачці, а саме: автомобілю Ford Escort, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Дослідивши подану заяву, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

На підставі частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18 дійшов висновку, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення заборони на відчуження автомобіля.

Матеріалами справи підтверджується існування між сторонами спору щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивачів просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без обґрунтування підстав вважати, чому в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Заявником не надано суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів, що забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогам.

Представником позивачів до заяви не долучені документи, які б підтверджували, що зазначений транспортний засіб на даний час належать на праві власності відповідачу, водночас представник позивачів посилається на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2024 про скасування арешту на автомобіль Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак жодних інших правовстановлюючих документів чи інформації (витягу) уповноважених органів до заяви не долучено.

Крім того, відсутня оцінка вартості транспортного засобу, із наявних у справі матеріалів неможливо з`ясувати співмірність заходів забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від забезпечення позову від тих наслідків, які можуть настати внаслідок незабезпечення позову, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке заявляє клопотання заявник про накладення заборони на відчуження.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24 листопада 2022 року у справі № 204/4475/21 (провадження № 61-20259св21) та від 12 квітня 2022 року у справі № 391/7/21 (провадження № 61-8820св21).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представником позивачів не зазначено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, що відповідач здійснює заходи по реалізації вказаного вище автомобіля.

За таких обставин, суд вважає, що будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову не наведено, заявниками належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову, та співмірності відносно заявлених вимог ціні позову, відсутні докази щодо належності на даний час відповідачу на праві власності транспортного засобу, на який позивач просить накласти арешт.

З огляду на викладене, суд, враховуючи вид та обсяг забезпечення позову, баланс інтересів сторін, приходить до висновку, що про відмову у задоволенні заяви.

Одночасно суддею роз`яснюється, що ця відмова не позбавляє заявників на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачів адвоката Мельніченко А.М. про забезпечення позову у справі №712/11481/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.М. Чапліна