Провадження № 2-о/202/79/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.

Ухвалою від 18.12.2024 заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків.

У визначений судом строк заявниця подала до суду уточнену заяву з додатками, однак визначені ухвалою суду недоліки виконано не було.

Так, заява не містить обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, зокрема вказівок коли і ким були отримані останні відомості про цю особу, фактів, які посвідчують неможливість встановити місце перебування цієї особи, відповіді на запити, показання свідків, довідки органів поліції).

Натомість, заявниця, стверджуючи про відсутність доньки з 01 січня 2013 року, тобто більше 12 років, зазначає про відсутність підстав оголошення її у розшук, не долучає будь яких доказів звернення до органів поліції з цього приводу чи дій, направлених та вжитих з метою встановлення місця перебування ОСОБА_2 .

Крім того, долучений до заяви Акт про не проживання за місцем реєстрації не містить відомостей стосовно ОСОБА_2 , оскільки в ньому зазначено про не проживання ОСОБА_3 .

При цьому суд зазначає, що відсутність особи за зареєстрованим місцем проживання сама по собі, без наявності обставин, що загрожували її смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, не свідчить про безвісно відсутність такої особи та може бути підставою для визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що заявницею не було усунуто недоліки позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність вважати заяву неподаною та повернути її.

Керуючись ст. ст. 185, 306, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Маринін