Провадження №: 2/755/1316/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Мартюк К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулось до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від

28 березня 2019 року в розмірі 49 503,48 грн та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 березня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідач підписав Анкету-заяву, чим підтвердив, що ознайомився з умовами договору та отримав у мобільному додатку примірники Умов і Правил, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Тарифів, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків та які складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , на визначених у договорі умовах: строк дії пільгового періоду 62 дні, пільгова відсоткова ставка 0,00001 % річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць. Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак, у відповідача, в порушення умов укладеного договору, прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, 27 серпня 2023 року сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Станом на 26 травня 2024 року залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 49 503,48 грн, заборгованість за пенею та комісією - 0 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та про згоду на ухвалення заочного рішення.

12 серпня 2024 року на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про розгляд Дніпровським районним судом міста Києва справи № 755/13207/24 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, роз`яснено процесуальні права відповідача.

02 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Майоров В.О., особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи.

08 жовтня 2024 року на електронну пошту суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Майорова В.О., надійшов відзив по позовну заяву, у якому представник зазначив, що відповідач проти позову заперечує, позовні вимоги не визнає. З виписки з особового рахунку вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами на суму 60 806,00 грн зараховано до тіла кредиту. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб та Тарифи за карткою не можна вважати складовою договору, вони не передбачені договором, не підписані відповідачем. Позивач не мав права нараховувати пеню та комісію, оскільки анкета-заява не містить положень про відповідальність боржника, розмір кредитного ліміту, строку кредитування. Вказана анкета-заява не може вважатися договором приєднання. Також позивач не надав документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин, надання відповідачеві кредитних коштів, відкриття відповідного рахунку та надання відповідачеві банківської картки із встановленим кредитним лімітом. Одностороння зміна кредитного ліміту не підтверджує факт надання коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, є одностороннім арифметичним відображенням певних сум і не підтверджує існування певних фінансових операцій. Таким чином, позивач не довів обставини надання кредитних коштів та їх неповернення.

На підставі статті 93 ЦПК України представником відповідача поставлено два запитання позивачеві щодо обставин справи.

У задоволенні позову просили відмовити.

10 жовтня 2024 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначив, що до позовної заяви додано докази, що підтверджують факт укладення договору про надання банківських послуг від 28 березня 2019 року. Умови і правила надання банківських послуг у вільному доступі опубліковані на сайті АТ «Універсал Банк» та є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій, в тому числі редакція від 20 березня 2019 року, що була чинною станом на дату укладення договору. Анкета-заява є невід`ємною частиною договору, підписавши її відповідач також підтвердив, що ознайомився з усіма частинами договору і отримав їх примірники. У таких документах погоджені всі істотні умови кредитного договору. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, якщо сторони договору мали можливість ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Підписанням анкети-заяви відповідач також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у правовідносинах з банком та підтвердив, що накладення ЕЦП має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом. При цьому, без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та погодження з ними у мобільному застосунку, подальше укладення електронного договору є неможливим. Використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку. Розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає деталізованій виписці про рух коштів, що є первинним документом, що підтверджує факт руху коштів по банківському рахунку. З наданої виписки також вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою, частково погашав заборгованість. Відповідно до виписки кредитний ліміт складає 25 000,00 грн, баланс складає - (мінус) 24 503,48 грн, тобто загальна сума заборгованості складає 49 503,48 грн, що виникла внаслідок того, що відповідач лише частково здійснював операції з повернення використаних кредитних коштів. Розподіл внесених відповідачем коштів здійснювався відповідно до Умов обслуговування рахунків фізичних осіб. Також Умови та правила передбачали право банку в односторонньому порядку вносити зміни до них, а також обов`язок клієнта звернутися до банку з вимогою про розірвання договору, у випадку незгоди з такими змінами. Відповідачем не підтверджено наявність незгоди з будь-якою зі змін, що була внесена до Умов та Правил у період існування кредитних правовідносин. Клієнт використовував кредитні кошти та розумів, що в той момент на нього розповсюджувалися чинні Умови та Правила. При цьому, відповідачем також було оформлено 5 заяв послуги «Рострочка» на загальну суму 40 921,00 грн. За період кредитування відповідачем внесено поповнень на картку на суму 151 192,99 грн, та зроблено витрат на суму 200 696,47 грн. Таким чином, сума заборгованості перед банком становить 49 503,48 грн.

Правом на подання заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 28 березня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання останнім анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Мonobank», відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» зобов`язувалося відкрити ОСОБА_1 поточний рахунок та надати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що ця анкета-заява, разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом кредиту, які були надані для ознайомлення у мобільному додатку. Також клієнт погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк повідомлятиме шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку. Також просив вважати зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій, згідно з договором. Підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. Також надав банку право та доручив здійснювати договірне списання коштів з усіх його банківських рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк» без його додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.

Суд враховує, що анкета-заява від 28 березня 2019 року містить персональні дані ОСОБА_1 : паспортні дані, РНОКПП, контактний номер телефону, відомості про місце проживання, місце роботи та доходи. Також до неї долучено копію паспорта та картки платника податків ОСОБА_1 .

До позовної заяви Банком додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Мonobank», затверджені Протоколом Правління від

24 листопада 2021 року № 46 (далі - Умови та правила).

Відповідно до підпунктів 5.3, 5.8.1 пункту 5 розділу І Умов і правил обслуговування рахунків фізичної особи (далі - Умов та правила), клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Відповідно до положень пункту 5.9 розділу ІІ Умов на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах.

Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами, Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами (пункт 5.11 Умов розділ ІІ).

Згідно із Тарифами банку, пільговий період за карткою «Мonobank» встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001 %; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4 % від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка

3,1 % на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Пунктом 5.15 розділу ІІ Умов визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.

Відповідно до пункту 5.16 розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше трьох робочих днів за допомогою месенджерів та смс направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені (пункт 5.17 Умов розділу

ІІ Договору).

За змістом пункту 5.19 Умов розділу ІІ Договору у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, кредит стає у форму «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн та пеня в розмірі 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця.

Проставляючи особистий підпис у анкеті-заяві від 28 березня 2019 року та вчиняючи дії для активації платіжної картки у мобільному застосунку ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився із Умовами та правилами, в тому числі і додатками до них, у редакції станом на дату підписання анкети-заяви. Тобто, відповідач підтвердив про ознайомлення з основними умовами кредитування.

Однак, до матеріалів справи не долучено Умов і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Мonobank» у редакції, чинній станом на дату підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 28 березня 2019 року.

Також суд враховує, що долучені до позовної заяви Умови і правила, затверджені Протоколом Правління від 24 листопада 2021 року № 46, не містять інформації про їх підписання відповідачем ОСОБА_1 особистим підписом або електронним цифровим підписом.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді вказаних документів.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних встановлено Законом України від 03 вересня 2015 року

№ 675-VIII «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Водночас, частина п`ята статті 11 цього Закону встановлює, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Суд також враховує, що підписана анкета-заява від 28 березня 2019 року містить прохання клієнта вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку.

Клієнт також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Суд приймає до уваги, що форма та порядок укладання договору відбулась саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети до договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

При цьому, суд враховує, що процедура укладання договору з АТ «Універсал банк» передбачає такий алгоритм дій особи, яка бажає одержати картку «Мonobank», який передбачає, що спочатку потенційним клієнтом на сайті за посиланням https:www.monobank.com.ua надається номер його мобільного телефону, на який приходить посилання для завантаження застосунку та всі подальші дії, здійснюються ним у вже завантаженому з AppStore або GooglePlay мобільному додатку «Мonobank». При цьому, застосунок функціонує таким чином, що перейти до наступної дії є неможливим, поки клієнт не підтвердить факт ознайомлення з наданими документами за допомогою ОТР-пароля, направленого на номер його мобільного телефону. При цьому, попередня ідентифікація клієнта відбувається за допомогою завантаження копії його паспорта та РНОКПП в мобільний додаток.

Таким чином, клієнт, який має на меті отримати кредитну картку, в даному випадку відповідач ОСОБА_1 , на дату підписання Анкети-заяви вже отримав та ознайомився у мобільному додатку Умови і правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом, а 28 березня 2019 року, під час підписання Анкети-заяви, відбулась фактична верифікація відповідача у точці видачі, що не спростовує факту укладання договору в електронній формі.

Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 червня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Доказів щодо неотримання відповідачем коштів та непроведення ним операцій по картковому рахунку, відповідачем не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу, власного контррозрахунку заборгованості відповідачем не надано.

Судом встановлено, що на час розгляду справи укладений між сторонами договір в судовому порядку не був визнаний недійсним. Відповідач не звертався до суду з позовом про порушення його прав як споживача, у зв`язку з укладенням договору між сторонами. Отже анкета-заява та Умови і правила надання банківських послуг, є дійсними.

На підтвердження надання відповідачеві кредиту, шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, позичальником надано довідку про наявність рахунку від 09 жовтня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 та випущено картку № НОМЕР_1 , тип рахунку - Чорна картка, валюта - UAN, активна до 06/2024 року.

Згідно наданої позивачем довідки від 09 жовтня 2024 року про розмір встановленого кредитного ліміту, відповідно до якої 28 березня 2019 року на картку № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт 2 500,00 грн, 05 квітня 2019 року - 20 000,00 грн, 26 серпня 2019 року - 25 000,00 грн.

Також позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 26 травня 2024 року. Позивач зазначає, що внаслідок порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору від 28 березня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 49 503,48 грн, що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 49 503,48 грн та заборгованості за відсотками та пенею у розмірі 0,00 грн.

Судом також досліджено виписку про рух коштів від 09 жовтня 2024 року за період з

28 березня 2019 року по 26 травня 2024 року, за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, витрачаючи їх на власні потреби, періодично погашав заборгованість за наданим кредитом. Надана виписка з банківського рахунку містить інформацію про баланс станом на дату отримання картки (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Вказане свідчить, що банком виконано обов`язок щодо відкриття рахунку на ім`я ОСОБА_1 та надано останньому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом.

Виписка за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи є належним доказом для визначення заборгованості відповідача, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц.

Зокрема, з виписки встановлено за період з 28 березня 2019 року по 26 травня 2024 року відповідачем було використано наданих позивачем коштів в сумі 200 696,47 грн. За вказаний період відповідачем було внесено коштів на погашення заборгованості в сумі 151 192,99 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 49 503,48 грн (200 696,47 грн - 151 192,99 грн).

При цьому, відповідно до виписки з карткового рахунку та розрахунку заборгованості позивач списував з рахунку відповідача проценти за використання кредитного ліміту за ставкою 37,2 %, 38,4 %, 76,8 % в місяць.

Загальна сума списаних відсотків за період з 28 березня 2019 року по 26 травня 2024 року становить 61 875,53 грн.

При цьому, до матеріалів справи долучено заяви ОСОБА_1 на надання послуги «Розстрочка», а саме заява від 10 квітня 2019 року на суму 3 735,00 грн, від 16 квітня 2019 року - на суму 7 999,00 грн, від 23 квітня 2019 року - на суму 11 300,00 грн, від 02 липня 2019 року - на суму 9 187,00 грн та від 01 вересня 2019 року - на суму 8 700,00 грн. Вказані заяви підписані електронним цифровим підписом ОСОБА_1 , містять інформацію про ліміт кредиту, строк кредиту, суму щомісячного платежу, процентну ставку та графік погашення заборгованості.

Загальна сума, що підлягала сплаті за користування послугою «Розстрочка» за всіма заявами складає 48 422,14 грн.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті

79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому суд приймає до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року , №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року.

У цій справі позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту «Мonobank», волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого відповідачем згідно розрахунку за тілом кредиту.

Обов`язок доказування - це міра належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, а не суду. Тоді як пасивна поведінка позичальника, обізнаного із умовами кредитування та його часткове виконання, що також убачається із змісту розрахунку в графі «сума погашення за наданим кредитом», не може бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язання та повернення боргу за тілом кредиту.

Надані АТ «Універсал Банк» у справі докази є належними та допустимими у розумінні статті 58, 59 ЦПК України та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 березня 2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , відповідач користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «Універсал Банк», в межах встановленого кредитного ліміту за договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом здійснення платежів. Також з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Аналогічну позицію сформував Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 26 червня 2024 року № 9 про оплату судового збору на суму 3 028,00 грн.

Згідно із статтею 141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 березня

2019 року в розмірі 49 503,48 грн (сорок дев`ять тисяч п`ятсот три гривні 48 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», ідентифікаційний код юридичної особи за , адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, Україна.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 06 лютого 2025 року.

Суддя О.О. Хромова