справа № 198/392/24
провадження № 2-о/0198/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Довгопол О.М., заявника ОСОБА_1 , представників Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Шевченко О.В. та Дробот І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду с-ща Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення особи,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Глєбов Г.В. звернувся до суду із заявою про встановлення особи, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 народився в м. Харків ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї осіб ромської національності та з цього моменту постійно проживав на території України по теперішній час.

Батько заявника, ОСОБА_2 , помер в 2013 році, відомості про матір відсутні.

За життя батьків та при досягненні відповідного віку ОСОБА_1 не отримував паспорт громадянина України, оскільки не знав, що це необхідно.

Рішенням Юр`ївського районного суду від 21.06.2023 встановлено факт народження заявника, на підставі якого ОСОБА_1 отримав свідоцтво про народження.

З метою отримання паспорта громадянина України ОСОБА_1 звернувся до відділу № 15 у місті Павлограді ГУ ДМС у Дніпропетровській області, але отримав відмову.

За таких обставин ОСОБА_1 змушений звернутись до суду та просить встановити його особу як ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, Україна, батьком якого є ОСОБА_2 .

Ухвалою від 18.09.2024 у цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Заявник та його представник протягом судового розгляду підтримали вимоги з підстав, викладених в поданій заяві.

Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Дробот І.А. проти задоволення заяви заперечувала, вважаючи не доведеними викладені в заяві факти, а представник Шевченко О.В., посилаючись на те, що недостатньо доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, просила суд прийняти рішення на свій розсуд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (надалі - Закон про Демреєстр), Законом України «Про громадянство України».

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону про Демреєстр, паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону про Демреєстр розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта громадянина України (надалі - Порядок № 302).

В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України, проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону про Демреєстр у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, слід дійти висновку, що заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення, у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону про Демреєстр.

У разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

Основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації.

Так, в обґрунтування поданої заяви про встановлення особи ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок відсутності у нього документа, що посвідчує особу, він не має можливості оформити паспорт громадянина України.

На підтвердження обставин, зазначених в заяві про встановлення особи, представник заявника подав до суду відповідні документи.

Зокрема, рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 у справі № 185/123/23, яке набрало законної сили 24.07.2023, встановлено факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, батьком заявника є ОСОБА_2 (а.с.17).

Видане повторно 01.09.2023 на підставі вказаного рішення суду Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , містить інформацію, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харків, батько - ОСОБА_2 (циган), відомості про матір відсутні, про що 01 вересня 2023 року зроблений актовий запис № 20 (а.с. 10).

Батько заявника, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11, зворотній бік).

Зі свідоцтва про базову загальну середню освіту виходить, що ОСОБА_1 в 2013 році закінчив Божківський навчально-виховний комплекс Полтавської районної ради Полтавської області, а відповідний атестат, виданий 24.06.2015, свідчить про здобуття в цьому ж закладі повної загальної середньої освіти (а.с. 12).

Також у 2013 році ОСОБА_1 закінчив Божківський навчальний центр № 16 та здобув професію штукатура (а.с. 13).

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звільнився з Божковської виправній колонії УДПСУ в Полтавській області, де він відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення, а видана про це довідка містить фотозображення заявника (а.с. 47, зворотній бік).

Наявні у справі документи свідчать, що заявник з листопада 2015 року проживає на території Павлоградського (колишнього Юр`ївського) району Дніпропетровської області (а.с. 8).

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_3 (цивільна дружина ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 також підтвердили особу заявника.

Необхідно відмітити, що ОСОБА_4 є дружиною рідного дядька заявника, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 99).

Під час розгляду справи № 185/123/23 про встановлення факту народження заявника 21.06.2023 було допитано як свідка ОСОБА_5 , 1983 року народження, який також підтвердив факт народження у ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 , а не іншої особи, та який є рідним дядьком останнього, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження свідка та батька ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 130-135).

Після ухвалення вказаного рішення суду з метою отримання паспорта громадянина України ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського відділу ДМС, але отримав відмову в зв`язку з неможливістю ідентифікувати його особу (зворотна сторона а.с. 10,11).

Беручи до уваги викладене та те, що встановлення особи має для заявника юридичне значення, необхідне для отримання паспорта громадянина України, тобто для реалізації його прав, враховуючи наявність належних та допустимих доказів на підтвердження його особи, в тому числі документа з фотозображенням ОСОБА_1 , суд вважає можливим задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 4, 265, 268, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення особи задовольнити.

Встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Харківська область, місто Харків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 лютого 2025 року.

Суддя І. О. Гайдар