Справа № 405/1534/24
Номер провадження 2/404/858/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (, вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що матері позивачки - ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1991 належала 11/16 частка житлового будинку по АДРЕСА_2 (наразі - м. Кропивницький).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 15.09.2014 р. Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно. ОСОБА_1 будучи спадкоємцем померлої, звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.26.10.2017 р. державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 позивачі видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-572, на 11/16 часки спірного будинку. За інформацією архівної довідки № 40439, виданої 04.10.2017 р. Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», право власності на інші 5/16 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , належало ОСОБА_3 . У вищевказаному будинку позивачка, починаючи з 1995 р., проживала разом зі своїм чоловіком та померлою матір`ю. Інші особи не проживали та не були зареєстровані у будинку, в т.ч. і ОСОБА_3 .З ОСОБА_3 позивачка особисто знайома не була. Зі слів матері їй було відомо лише, що це дядько її колишнього співмешканця, з яким вона раніше проживала. ОСОБА_1 лише пам`ятає, що ОСОБА_3 помер до того, як вони з чоловіком стали проживати у спірному будинку (орієнтовно у 1994 р.).У ОСОБА_3 був син ОСОБА_4 , який, як вважала позивачка з матір`ю, і прийняв спадщину у складі 5/16 частки будинку. Водночас, оформлюючи свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_1 стало відомо, що 5/16 частки житлового будинку так і залишилися зареєстрованими на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 . За весь період часу, починаючи з 1995 р. ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно здійснюється володіння 5/16 часткою житлового будинку АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 . Зокрема, обкладено будинок цеглою, замінено всі віконні блоки на нові, замінені дверні коробки, замінено елекропроводку та систему водопостачання, замінено в повному обсязі дах будівлі, здійснюється оплата комунальних послуг за всю площу житлового приміщення. З метою оформлення права власності на нерухоме майно, а саме 5/16 частки спірного житлового будинку, та з огляду на відсутність інших шляхів набуття права власності на нерухомість ОСОБА_1 вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

27 листопада 2025 року від відповідача по справі надійшов відзив на позов, просить задовольнити позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засіданні позивач не з`явилась, представник позивача - ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримують, просить задовольнити.

Відповідач надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матері позивачки - ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1991 р., посвідченого Третьою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1119, належала 11/16 частка житлового будинку по АДРЕСА_2 (наразі - м. Кропивницький).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 15.09.2014 р. Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно.

ОСОБА_6 , будучи спадкоємцем померлої, звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.

26.10.2017 р. державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 позивачі видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-572, на 11/16 часки спірного будинку.

За інформацією архівної довідки № 40439, виданої 04.10.2017 р. Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», право власності на інші 5/16 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , належало ОСОБА_3 . (1/16 ч. - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.09.1980 р., посвідченого Третьою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2051, та 1/4 ч. - на підставі постанови Єлисаветградської окружної житлової комісії від 12.09.1924 р. за № 883)

У ОСОБА_3 був син ОСОБА_4 , який, як вважала позивачка з матір`ю, і прийняв спадщину у складі 5/16 частки будинку.

Оформлюючи свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_6 стало відомо, що 5/16 частки житлового будинку так і залишилися зареєстрованими на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 добросовісно, відкрито та безперервно здійснюється володіння 5/16 часткою житлового будинку АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Зокрема, виходячи зі змістуст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє майном і з 1995 року продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (, вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) про визнання права власності в порядку набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності за набувальною давністю на 5/16 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення складено 05.02.2025.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда