ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2207/25 Справа № 204/6514/24 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

Учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 ;

відповідач (позивач за зустрічним позовом): Комунальне підприємство «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради»;

відповідач за зустрічним позовом: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»;

третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 .

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Комунальним підприємством «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року, головуючий у суді першої інстанції Черкез Д.Л.

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

03 липня 2024року ОСОБА_1 подала в суд позов проти Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» (далі КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», Підприємство), третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , з вимогою про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) в розмірі 137 428,89грн, а також просила повернути судові витрати.

Існування таких вимог позивачка пов`язувала із тим, що 25 лютого 2024року о 10год 40хв у місті Дніпрі на перехресті вулиці Володимира Антоновича та вулиці Надії Алексєєнко сталася ДТП за участю автомобіля «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2024року, ОСОБА_2 за вказаним фактом визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголошено йому усне зауваження. Порушення полягало в тому, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем швидкої допомоги, на регульованому перехресті вулиці Володимира Антоновича та вулиці Надії Алексєєнко, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору «червоний», не забезпечив безпеку дорожнього руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофору. Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 3.1, 8.7.3.е ПДР України.

Позивач стверджувала, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04» на момент ДТП відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 звернулася до страховика і отримала страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 160 000,00грн.

Однак, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу № 332/04-24 від 02 квітня 2024року: вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Skoda Octavia» на дату події 25 лютого 2024року становить 297 428,89грн з яких виплачене страхове відшкодування в розмірі 160 000,00грн, і на час звернення до суду не відшкодованими залишаються 137 428,89грн.

Та заявниця посилаючись на те, що оскільки на момент ДТП ОСОБА_2 виконував функції водія швидкої допомоги та перебував в трудових відносинах з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», то саме останнє і повинно нести відповідальність за завдану їхнім працівником шкоду у відповідності до положень статті 1172 ЦК України. Однак Підприємство відмовилося відшкодувати шкоду, посилаючись на наявність взаємної вини водіїв учасників ДТП.

19 липня 2024року КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» подало в суд зустрічний позов проти ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , з вимогою, з урахуванням уточнення, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Підприємства матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 33 638,86грн, франшизи в розмірі 3 200,00грн та судових витрат; а з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Підприємства страхового відшкодування в розмірі 156800,00грн.

Зустрічні позовні вимоги Підприємство обґрунтовувало тим, що за наслідками ДТП, що сталося25 лютого 2024року о 08год 55хв за участю автомобіля «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 - щодо водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП (порушення вимог пунктів 3.1, 8.7.3е Правил дорожнього руху), визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та суд звільнив водія від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення, йому оголошене усне зауваження, Постанова суду набрала законної сили, так як залишена без змін в апеляційному порядку; також щодо водія ОСОБА_3 , відповідно до статті 222 КУпАП, працівниками поліції винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1519149 за частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення вимог пункту 3.2. ПДР) та накладено штраф в розмірі 680,00грн, та ця постанова водієм в суді не оспорювалася.

Та в підтвердження своїх зустрічних вимог Підприємство посилалось на те, що згідно пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розрахувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, тобто, ОСОБА_2 мав усі підстави розраховувати, що водій автомобіля марки «Skoda Octavia»ОСОБА_3 виконає вимоги пункту 3.2 Правил, а саме надасть перевагу у проїзді перехрестя спеціальному ТЗ екстреної медичної допомоги з увімкненими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом.

Заявник зустрічного позову стверджував, що при під`їзді до перехрестя, на спеціальному автомобілі, під керуванням ОСОБА_2 , був увімкнений спеціальний звуковий та світловий сигнали та інші учасники дорожнього руху, крім водія автомобіля марки «Skoda Octavia»виконали вимоги абзацу першого пункту 3.2 ПДР. Та представник Підприємства припускав, що водія ОСОБА_3 не було у полі оглядовості водія спеціального ТЗ, що може свідчити про те, що він наближався до перехрестя зі швидкістю, яка значно перевищувала безпечну та допустиму Правилами. Також водій автомобіля марки «Skoda Octavia» не застосував жодних дій, які відповідали б його можливостям та виключили би можливість аварійної ситуації.

На думку заявника, причиною скоєння ДТП є невиконання водієм ОСОБА_3 пунктів 2.3б, 3.2., 12.1 (щодо дорожньої обстановки) та 12.3 ПДР. Пояснював, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля марки «Skoda Octavia»працівники поліції неодноразово змінювали думку та оцінку причин і винуватості учасників ДТП, внаслідок чого щодо водія ОСОБА_3 винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення вимог пункту 3.2. ПДР). Та водій ОСОБА_3 визнав вину і погодився із обставинами наведеними в Постанові.

Підприємство стверджувало, що за наслідками ДТП обох учасників визнано винними в порушенні ПДР та за таких умов, так як обидва транспортні засоби учасників даної ДТП отримали пошкодження, Підприємство має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди частково з власника транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номерНОМЕР_2 та частково з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», страховика у якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Octavia», який подане Підприємством 26 квітня 2024року повідомлення про страховий випадок фактично залишив без виконання.

Розмір вартості матеріального збитку спричиненого пошкодженням автомобіля «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 заявник обґрунтовував висновком судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_4 № 9851 від 25 червня 2024року, згідно якого вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту), становить 144 659,09грн без урахування ВТВ (втрати товарної вартості) та 193 638,86грн з урахуванням ВТВ. Крім того, Підприємством понесені витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 5 000,00грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськавід 31 липня 2024року прийнято до сумісного розгляду з первісним позовом зустрічний позов КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» до ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 137 428,89грн. Стягнуто з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 374,29грн.

У задоволенні зустрічного позову КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» відмовлено.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2024року стягнуто з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріальну шкоду їй, як власнику автомобіля марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдано саме з вини водія ОСОБА_2 , дії якого були неправомірними та між його діями і завданою шкодою наявний безпосередній причинний зв`язок.

Суд вважав, що відповідач за первісним позовом КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», як власник джерела підвищеної небезпеки транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та роботодавець третьої особи ОСОБА_2 , який керував вказаним вище транспортним засобом з порушенням ПДР України, внаслідок чого сталася ДТП, має відшкодовувати позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Одночасно відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що стосовно іншого учасника ДТП ОСОБА_3 інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Сахно І.О. дійсно було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1519149, в якій зазначено, що 25 лютого 2024року у місті Дніпрі по вулиці Надії Алексєєнко водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не надав перевагу в русі автомобілю швидкої допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, чим порушив пункт 3.2 Правил дорожнього руху (ненадання переваги в русі ТЗ швидкої медичної допомоги, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями).

Та суд з огляду на те, що вказаною постановою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП виснував, що факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП сам по собі не свідчить про те, що дії ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. На думку суду, вирішальне значення має те, що інший учасник ДТП водій транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не визнавався винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого саме статтею 124 КУпАП і щодо нього не було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП. За таких умов суд вважав, що не надано належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_3 такої невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, яка б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП.

Заразом, згідно висновків суду, притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП свідчить про те, що саме внаслідок винних дій такої особи, настали відповідні правові наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, що має наслідком матеріально-правову відповідальність власника транспортного засобу під його керуванням.

Згідно висновків суду будь-яких належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_3 причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху (пункту 3.2 Правил дорожнього руху) та настанням ДТП матеріали справи не містять. За наведених підстав, суд не прийняв до уваги твердження представника Підприємства про те, що завдана ОСОБА_1 матеріальна шкода може бути визначена лише у відповідній частці, і не знайшов передбачених законом підстав для застосування у даній справі положень пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

02 грудня 2024року Підприємство, через представника ОСОБА_5 , через систему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року.

В апеляційній скарзі Підприємство не погодилося з висновками суду і висловило вимогу про скасування рішення, та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову Підприємствав повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що постанови у справах про адміністративні правопорушення були винесені на обох учасників даної дорожньо-транспортної пригоди, при цьому обидва транспортні засоби учасників даної ДТП отримали пошкодження, та, Підприємству було завдано матеріальної шкоди, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху (пункту 3.2. Правил) особою, яка керувала транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що вина водія, який керував транспортним засобом, належним ОСОБА_1 була визнана одразу постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, яка не оскаржувалась в судовому порядку. На думку представника Підприємства постанова є такою, що набрала законної сили, та відповідно, може бути використана для пред`явлення зустрічних позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування завданих матеріальних збитків підприємству. Зазначеною постановою повністю встановлено особу, якою було порушено Правила дорожнього руху, що й спричинило настання ДТП, а також встановлено власника транспортного засобу особу, до якої пред`являються вимоги за зустрічним позовом.

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічного позову Підприємства є недостатньо обґрунтованим, оскільки підтверджено, що у скоєнні ДТП, яка сталася 25 лютого 2024року, винними є обидва учасники дорожнього руху та у зв`язку з цим матеріальна шкода може бути визначена лише у відповідній частці.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзивах на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заперечили проти задоволення апеляційної скарги КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», просили її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, через те, що обставини якими Підприємство обґрунтовувало свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2024року апеляційну скаргу КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2024року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року.

13 січня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 09?? год 04 лютого 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

25 лютого 2024року о 08год 55хв на перехресті вулиці Володимира Антоновича та вулиці Надії Алексєєнко у місті Дніпрі сталась ДТП за участю транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП був складений відносно водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Автоспецпром АСПА 941157.018.04»,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 222 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що не оспорювалася, серії ЕНА №1519149 від 25 лютого 2024року за частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху), та накладено штраф в розмірі 680,00грн.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024 року у справі № 204/2122/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та згідно статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено йому усне зауваження (а.с.10-11 т.1). У вказаній постанові судом було встановлено, що 25 лютого 2024року о 08год 55хв ОСОБА_2 , керуючи автомобілем швидкої допомоги «Автоспецпром АСПА 941157.018.04»,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух на регульованому перехресті по вулиці Володимира Антоновича та вулиці Надії Алексєєнко у місті Дніпрі на заборонений сигнал світлофору «червоний», з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 3.1, 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2024року постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024року залишено без змін (а.с.11 зворотній бік, а.с.12). У вказаній постанові Дніпровський апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_2 пунктів 3.1, 8.7.3 «е» ПДР України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Власником пошкодженого 25 лютого 2024року внаслідок ДТП транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.9 т.1).

Власником транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04»,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , є КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.80).

Цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04»,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214881912 (а.с.81 т.1), що також підтверджується інформацією з веб-сайту МТСБУ https://policy.mtsbu.ua щодо перевірки чинності полісу (а.с.14 т.1).

Цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218554514 (а.с.78 т.1), що також підтверджується інформацією з веб-сайту МТСБУ https://policy.mtsbu.ua щодо перевірки чинності полісу.

ОСОБА_2 на момент ДТП, тобто станом на 25 лютого 2024 року, перебував у трудових відносинах з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»та виконував свої трудові обов`язки згідно робочого графіку, чого учасники справи не заперечували.

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 07 березня 2024 року звернулась до оцінювача ФОП ОСОБА_6 . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 332/04-24 від 02 квітня 20024року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату події 25 лютого 2024року становить 557 227,44грн, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 648 168,28грн, ринкова вартість цього автомобіля без урахування аварійних пошкоджень на дату події 25 лютого 2024року становить 557 227,44грн, вартість з урахуванням пошкоджень після ДТП вказаного автомобіля становить 259 798,55грн (а.с.16-33 т.1).

Страховиком ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подія ДТП, що мала місце 25 лютого 2024року, була визнана страховим випадком та 02 квітня 2024року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 160 000,00грн, що підтверджується скріншотом про зарахування коштів (а.с.15 т.1).

ОСОБА_1 направляла до КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»досудову вимогу, в якій просила відшкодувати їй різницю між фактичним розміром шкоди (вартістю на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та розміром виплаченого страхового відшкодування, що становить 137 428,89грн (а.с.34-36 т.1).

Згідно відповіді Підприємства № 07/1774 від 27 травня 2024року згідно статті 222 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що не оспорювалася, серії ЕНА №1519149 від 25 лютого 2024року за частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху), та накладено штраф в розмірі 680,00грн. Підприємство повідомляло, що оскільки у скоєні ДТП, яке мало місце 25 лютого 2024року, винними є обидва учасники дорожнього руху то і відшкодування має відбуватись пропорційно до вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У зв`язку з порушенням водієм транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 пункту 3.2 Правил дорожнього руху, наявний причинно-наслідковий зв`язок у скоєнні вищезазначеної ДТП з іншим учасником водієм ОСОБА_2 , який керував спеціальним ТЗ, належним КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР».Після проведення повного огляду та отримання висновку за результатами товарознавчої експертизи, підприємством буде подана зустрічна досудова вимога про стягнення завданої матеріальної шкоди до власника транспортного засобу марки «Skoda Octavia»,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , іншої винної сторони у скоєні ДТП. Також повідомлено, що КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»є закладом охорони здоров`я, що здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, є бюджетною установою, повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету, і задовольнити досудову вимогу за кошти державного бюджету не вбачається можливим.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальну шкоду ОСОБА_1 завдано саме з вини водія ОСОБА_2 , дії якого були неправомірними та між його діями і завданою шкодою наявний безпосередній причинний зв`язок.

Водночас притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 122 КпАП України, за порушення вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху, згідно якого у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу - суд вважав таким, що не має безпосереднього причинного зв`язку із скоєнням ДТП і спричиненням шкоди Підприємству.

Суд вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково так як судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні невідповідають обставинам справи.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Частиною першою статті 1188 ЦК України унормовано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; та за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

За конкретних обставин цієї справи вбачається, що 25 лютого 2024року о 08год 55хв на перехресті вулиці Володимира Антоновича та вулиці Надії Алексєєнко у місті Дніпрі відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Автоспецпром АСПА 941157.018.04», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відносно водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення і постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2024року, у справі № 204/2122/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На підставі статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та оголошено йому усне зауваження.

Стосовно водія ОСОБА_3 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1519149 від 25 лютого 2024року за частиною третьою статті 122 КУпАП (порушення вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху), та накладено штраф в розмірі 680,00грн. Вказана постанова у передбаченому законом порядку не була оскаржена правопорушником та набрала законної сили.

Надважливе значення в цьому аспекті мають саме положення Правил дорожнього руху, порушення яких допустив водій транспортного засобу марки «Skoda Octavia», ОСОБА_3 , а саме те, що останній не надав дорогу і не забепечив безперешкодний проїзд транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом.

Апеляційний суд не може залишити поза увагою той факт, що водій транспортного засобу марки «Skoda Octavia» не зупинився біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі), як того вимагають правило дорожнього руху та в жодний спосіб не довів що він за дорожньої обстановки яка склалася не мав змоги виконати вимоги ПДР.

За частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ніщо в матеріалах справи не дозволяє припустити, що з технічної точки зору ОСОБА_3 при виконанні правил дорожнього руху не міг надати дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги.

Тож узв`язку з тим що саме суду належить провідна роль щодо здійснення юридичної кваліфікації фактів справи та суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору, правова природа відносин між позивачем та відповідачем яка надана органами поліції у відповідній Постанові не може вважатися беззаперечною та бути перешкодою у виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тож, встановивши фактичні обставини у справі щодо порушення водієм ОСОБА_3 вимог пункту 3.2 ПДР, яке полягало в невиконанні зобов`язання дати дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом під керуванням водія ОСОБА_2 , звертаючи увагу на конструкцію нормативного регулювання суспільних відносин, передбачену в КУпАП апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_3 не обрав такого способу захисту який би давав суду підстави виключити наявність його вини в скоєнні ДТП.

Питання правомірності дій водія ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації не були предметом перевірки суду, так як останній не ініціював провадження щодо відсутності його вини в порушенні пункту 3.2 ПДР, та ніщо не вказує на те, що останній був позбавлений такої можливості.

Враховуючи ненадання судом пояснення, чому він відмовився розглядати ключові аргументи Підприємства, висунуті заявником в їхній позовній заяві та апеляційній скарзі, за умови що ОСОБА_3 визнав вину в порушенні п. 3.2 ПДР, висновки суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між подією ДТП та діями водія ОСОБА_3 через непритягнення його до відповідальності саме за статтею 124 КУпАП не може бути сумісним із принципом верховенства права та вважатися позбавленим свавілля і задовольняти вимогу законності.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно положень статті 89 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Крім того, за правилами частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції при встановленні обставин у цивільній справі взято до уваги лише Постанову у справі про адміністративне правопорушення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, проте суд не надав оцінки постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1519149 від 25 лютого 2024року, яка містить відомості про обставини, встановлення яких є необхідним для справедливого і правильного вирішення даного спору.

Судом не оцінено дії кожного з водіїв, які керували автомобілями у момент вчинення ДТП, на предмет їх відповідності Правилам дорожнього руху та знаходження у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Крім того, судом не враховано те, що відповідачі не вчиняли спільні дії, оскільки керували не одним, а кожен окремо, своїм транспортним засобом, а тому їхні дії потрібно оцінювати окремо на предмет відповідності вимогам Правил дорожнього руху України та наявності причинно-наслідкового зв`язку із заподіяною шкодою.

Отже, встановивши вину обох водіїв в ДТП у заподіянні шкоди джерелам підвищеної небезпеки, враховуючи, що дії обох водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідали вимогам Привал дорожнього руху, апеляційний суд вважає за необхідне визначити ступінь вини кожного із водіїв по 50 %, застосувавши правила відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України.

За таких умов, враховуючи розмір визначеної шкоди, на користь ОСОБА_1 з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі половини від суми завданої шкоди, а саме в розмірі 68 714,44грн; та з урахуванням встановлених обставин, з ОСОБА_1 на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 16 819,43грн, тобто половина від суми завданої шкоди.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь та КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»франшизи в розмірі 3 200,00грн, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу № 218554514 від 21 грудня 2023року, що був чинним на момент ДТП, страхова сума за шкоду, заподіяну майну 160 000,00грн, франшиза 3 200,00грн.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, заявлених до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Оскільки у цій справі підтверджені обставини щодо не сплати КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» страхового відшкодування, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» страхового відшкодування в розмірі 156 800,00грн (за вирахуванням суми франшизи 3 200,00грн).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже судом першої інстанції неповно оцінені докази і не встановлені обставини, які мають істотне значення для відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох транспортних засобів.

За таких обставинрішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року в частині стягнення з КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового зборупідлягає зміні, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди з 137 428,89грн до 68 714,44грн та судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог з 1 374,29грн до 687,14грн.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року в частині відмови у задоволенні зустрічного позовупідлягає скасування з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення зустрічного позову, стягнувши з ОСОБА_1 на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 16 819,43грн та франшизу в розмірі 3 200,00грн, а з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР» страхове відшкодування в розмірі 156 800,00грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 та 3 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні обставинам справи.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги висновок суду про часткове задоволення зустрічних позовних вимог з ОСОБА_1 на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 859,21грн: 20 019,43/193 638,86х (3 028,00 + 5 282,75)= 859,21.

Крім того, КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»за складання висновку експерта № 9851 від 25 червня 2024року за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ було сплачено 5000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4271 від 06 червня 2024року (а.с.104 т.1), а тому з ОСОБА_1 на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 5 000,00грн.

Також з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»на користь КП «ОЦЕМД та МК» «ДОР»підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 6 729,67грн: 156 800,00/193 638,86х (3 028,00 + 5 282,75)= 6729,67.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року в частині стягнення з Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору змінити, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди з 137 428,89грн до 68 714,44грн та судового збору з 1374,29грн до 687,14грн.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати.

Зустрічний позов Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради»до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 819,43грн та франшизу в розмірі 3 200,00грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» страхове відшкодування в розмірі 156 800,00грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 859,21 грн та витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 5000,00грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 6 729,67грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2025року.

Судді: