Справа № 212/9617/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., з участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі: представника позивача адвоката Новак А.М.,

представника відповідача адвоката Алєксєєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в місті Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

27 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі ТзДВ «СГ «Оберіг») про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 110574,75 грн, витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 3500,00 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 жовтня 2022 року у м. Кривий Ріг по вул. Ватутіна, сталась ДТП за участі транспортного засобу «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП, яке сталось за наявності провини водія ОСОБА_2 , автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження, чим позивачу було спричинено матеріальної шкоди. Вказує, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована ТзДВ «СГ «Оберіг». Одразу після ДТП ОСОБА_1 повідомив ТзДВ «СГ «Оберіг» про страхову подію. 09 лютого 2024 року позивачем подано до ТзДВ «СГ «Оберіг» заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні страхового відшкодування на підставі пропуску річного строку на подачу заяву про страхове відшкодування. Позивач не погоджуючись з відмовою у здійсненні страхового відшкодування подав даний цивільний позов. Також вказує, що позивачем замовлено експертний висновок для визначення розміру заподіяної шкоди транспортному засобу у СПД ОСОБА_3 , вартість якого слала 3500,00 грн. Окрім цього просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

23 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

04 листопада 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання ТзДВ «СГ «Оберіг», визначено здійснення розгляду цивільної справи в загальному позовну провадженні та призначено підготовче судове засідання.

11 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 жовтня 2024 року від відповідача ТзДВ «СГ «Оберіг» до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не звертався до ТзДВ «СГ «Оберіг» із належною заявою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП 07.10.2022 року протягом встановленого річного строку, подав заяву про виплату страхового відшкодування та інші документи лише 09.02.2024 року. Вказує, що ТзДВ «СГ «Оберіг» у даних правовідносинах виступає саме у якості страховика та здійснює свою діяльність в частині відшкодування збитків відповідно до спеціалізованого закону, нормами якого чітко встановлені права та обов`язки усіх суб`єктів можливих правовідносин, а тому у ТзДВ «СГ «Оберіг» не виникає зобов`язання у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль на рахунок позивача внаслідок ДТП 07.10.2022 року. Зазначив, що звіт №052/МЗ-24 від 26.08.2024 року є неповним, а досліджувані обставини - не проаналізовані належним чином, що виключає можливість визнання даного доказу належним та достовірним, оскільки згідно аркушу №12 Звіту до загальної вартості матеріального збитку враховано податок на додану вартість у розмірі 20%, право на компенсацію якого позивач не набув. Крім того вказав, що дослідження оцінювачем було проведено станом не на дату ДТП - 07.10.2022 року, а дату складання звіту - 13.08.2024 року, що є грубим порушенням вимог стандарту. При визначенні розміру страхового відшкодування просить врахувати наявність вини двох осіб.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що сторона позивача не заперечує проти вирахування з розміру оціненої шкоди суми визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а також франшизи. В іншій частині підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Також просив при визначенні розміру страхового відшкодування врахувати наявність вини двох осіб, а отже страховик має нести відповідальність у розмірі 50%.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, з 27.06.2012 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 (а.с. 10)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі № 212/6936/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин, а саме ОСОБА_2 07.10.2022 року о 19-15 годин в м. Кривому Розі, по вул. Ватутіна, керуючи транспортним засобом Деу сенс, номерний знак НОМЕР_1 , під час виявлення небезпеки, не обрав меж безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху (обгін), допустив зіткнення з автомобілем Хюндай, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завданий матеріальний збиток. (а.с. 14-15)

09 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування в результаті ДТП, що сталось 07.10.2022 о 19-15 годин за участі автомобілів «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 16-19)

Листом ТзДВ «СГ «Оберіг» № 2603-03 від 26.03.2024 повідомлено ОСОБА_1 про те, що страховик не визнає майнові вимоги та немає правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки заяву про страхове відшкодування подано з пропуском річного строку з моменту ДТП. (а.с. 20)

У відповідності до Звіту про оцінку майна № 052/МЗ-24 від 26.08.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , оціночна вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 становить 110574,75 грн, у тому числі 13315,78 грн ПДВ. При цьому ринкова вартість автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП 07.10.2022 становить 245589,44 грн, вартість відновлювального ремонту на дату огляду 13.08.2024 210157,28 грн. (а.с. 22-40)

08 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 укладено Заяву/договір на проведення незалежної оцінки майна автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 . Визначено, що загальна вартість послуг з оцінки складає 3500,00 грн. (а.с. 42)

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 сплачено 3500,00 грн. за експертну оцінку. (а.с. 48)

У відповідності до Полісу № ЕР/207938433 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано цивільно-правову відповідальність у ТзДВ «СГ «Оберіг» забезпеченого транспортного засобу «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 . Цим Полісом визначено, що страхова сума за шкоду, завдану майну становить 130 000 грн. та франшиза становить 2500 грн. (а.с. 89)

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року справа № 212/7093/22, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, водія ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 07.10.2022 року о 20-00 годині в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у Покровському районі по вул. Ватутіна, керуючи транспортним засобом Хундай Акцент, д.н.з. НОМЕР_2 , під час здійснення маневру розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, не переконався в безпеці свого маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом Деу, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. (а.с. 90-94)

У відповідності до ремонтної калькуляції № 48333 на дату оцінки 24.01.2025, на дату розрахунку 07.10.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 становить 76158,29 грн. (а.с. 125-127)

Щодо стягнення матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентуються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закон 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закон 1961-IV страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закон 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже страховиком не відшкодовується потерпілій особі франшиза. Також розмір оціненої шкоди, зменшується страховиком на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість у разі відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Позивач, як на доказ підтвердження розміру оціненої шкоди завданого автомобілю «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , посилається на Звіт про оцінку майна № 052/МЗ-24, складеного експертом оціночної діяльності ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що у Звіті про оцінку майна № 052/МЗ-24, оціночна вартість матеріального збитку в розмірі 110574,75 грн., визначена з урахуванням ПДВ, в розмірі 13315,78 грн.

При цьому судом встановлено, що позивачем не направлялись страховику документальні підтвердження факти оплати проведеного ремонту автомобілю «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та такі відомості не надано суду під час судового розгляду.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позивачем до визначеної вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 включено франшизу в розмірі 2500,00 грн та ПДВ на суму 13315,78 грн.

За наведених обставин розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 становить 94758,97 грн із розрахунку 110574,75 грн. 2500 грн. 13315,78 грн.

В свою чергу судом не приймається надана відповідачем ремонтна калькуляція № 48333 складена на час ДТП, оскільки розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Щодо доводів відповідача про пропуск річного строку звернення до страховика із заявою про страхове відшкодування суд зазначає таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності».

Судом встановлено, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі № 212/6936/22 ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у ДТП, що сталось 07.10.2022 о 19-15 годин за участі автомобілів «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було завершено після спливу річного строку, встановленого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV.

Позивач при зверненні до суду із вимогою про страхове відшкодування до ТзДВ «СГ «Оберіг» однією із підстав цього позову зазначає визнання ОСОБА_2 винною особою у ДТП, що сталось 07.10.2022 о 19-15 годин за участі автомобілів «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 та «Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, 09 лютого 2024 року позивач звертався до ТзДВ «СГ «Оберіг» із заявою про страхове відшкодування, тобто через 2 місяці 11 днів після ухвалення рішення Дніпровським апеляційним судом.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач при зверненні до суду із вимогою про страхове відшкодування до ТзДВ «СГ «Оберіг» діяв добросовісно, позивачем доведено, що річний строк пропущено ним через незалежні від нього причини, та останній пред`явивши вимогу до страхової компанії в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Щодо доводів відповідача про поділ розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які її заподіяли суд зазначає наступне.

У пункті 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV зазначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) зазначено, що припис пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV розрахований на випадки, якщо: 1) шкода завдана взаємопов`язаними, сукупними діяннями декількох осіб, які за це відповідальні, тобто поведінка яких обов`язково є неправомірною, внаслідок чого вони разом спричинили завдання шкоди; 2) остання є неподільною (як-от у випадках із завданням шкоди здоров`ю чи моральної шкоди). Тільки за таких умов розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну особу з тих, які завдали шкоди, треба визначати шляхом поділу її розміру на кількість осіб, які цю шкоду завдали.

Так, суд звертає увагу на те, що матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 не вважається неподільною, оскільки така шкода не пов`язана із завданням шкоди здоров`ю чи моральної шкоди, а тому підстави для застування пункту 36.3. статті 36 Закону № 1961-IV в даному випадку відсутні.

Стосовно позовних вимог зі стягнення витрат на підготовку експертного висновку суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року по справі №712/4126/22.

Так, під час розгляду даної справи судом враховано Звіт про оцінку майна № 052/МЗ-24, складений експертом оціночної діяльності ОСОБА_3 , а відтак витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 3500,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону представником позивача адвокатом Новак А.М. надано: Договір про надання правової допомоги №05/12/22-2 від 05.12.2022 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Приват Юрист» та ОСОБА_1 ; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №05/12/22-2 від 05.12.2022 року на суму 20000,00 грн, Квитанцію від 05 серпня 2024 року про отримання адвокатським об`єднанням «Приват Юрист» від ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 20000,00 грн.

Суд, оцінюючи розмір витрат позивача ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката вважає, що вони не в повній мірі відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, оскільки визначений час 6 годин на підготовку та подання позовної заяви є завищеним, та суд вважає реальним час у 4 години потрібний адвокатському об`єднанню на підготовку та подання позовної заяви.

За наведених обставин суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн. із розрахунку 2500,00 грн. х 4 год + 5000,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 пред`явлено до відповідача ТзДВ «СГ «Оберіг» позовні вимоги в загальному розмірі 110574,75 грн., з яких судом було задоволено позовні вимоги на суму 94758,97 грн., що становить 85,70 % від заявлених позовних вимог. На підставі викладеного суд доходить переконання про стягнення з відповідача ТзДВ «СГ «Оберіг» на користь позивача судових витрат в розмірі 13893,00 грн. із розрахунку (15000,00 грн. + 1211,20 грн.) х 85,70%.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 94758 (дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 97 копійок, витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, судові витрати в розмірі 13893 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14.

Повний текст рішення буде складено та підписано 07 лютого 2025 року.

Суддя: М. В. Зімін