Справа № 177/2945/24
Провадження № 2/177/257/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2024 представник позивача, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1656374 від 29.02.2020 в розмірі 24150 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15750 грн та заборгованості за комісією у розмірі 1400 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 29.02.2020 відповідач, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті кредитодавця, подала заявку на отримання кредиту № 1656374. Вказана заявка була підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов договору про споживчий кредит № 1656374 від 29.02.2020. Підписуючи вказаний договір, відповідач підтвердив, що ознайомилася з усіма умовами та повністю розуміє, погоджується та зобов`язується їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розмінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, визначають порядок та умови кредитування, обов`язки сторін, іншу необхідну для укладення договору інформацію.

Відповідно до умов кредитного договору, до його укладення, відповідач отримала проект вказаного договору разом із додатками, ознайомилася із всіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті позивача та є невід`ємною частиною Договору. Таким чином відповідач уклала договір про споживчий кредит № 1656374 від 29.02.2020 з ТОВ «МІОЛАН» та погодилася з умовами кредитування: сума кредиту 7000,00 грн., погоджений строк 30 днів, ставка процентів 2,50% за кожен день користування, комісія за надання - 20 % одноразово. На підставі платіжного доручення відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000 грн.

09.10.2020 між ТОВ «МІОЛАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №03/10 та ТОВ «МІОЛАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №1656374 від 29.02.2020, а останнє набуло право вимоги до відповідача.

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу №1/15 у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1656374.

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» складає 24150 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн., заборгованість за відсотками 15750 грн, заборгованість за комісією 1400 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.

У зв`язку зі зверненням до суду, позивачем понесено судові витрати, що складаються з судового збору 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач позов не визнала, надала відзив, в якому не заперечувала факт укладення кредитного договору, отримання коштів, умов та правил кредитного договору, а просила суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з закінченням строків позовної давності. Так, як зазначає відповідач, кредитний договір з ТОВ «МІОЛАН» нею було укладено 29.02.2020 на строк до 30.03.2020, а тому перебіг позовної давності розпочався 01.04.2020 року. Звернувшись до суду з позовом до неї лише 16.12.2024 року, позивач пропустив строк позовної давності. Саме на пропуску строку позовної давності позивачем, відповідач ґрунтує свої заперечення щодо позову. Інших заперечень позовних вимог, відзив не містить.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався, 04.02.2025 через систему «Електронний суд» надав до суду додаткові пояснення, а також клопотання про витребування доказів. Суд долучив до справи додаткові пояснення.

Клопотання позивача про витребування доказів задоволенню не підлягає, оскільки вказане клопотання надійшло до суду з пропуском строку визначеного ч.2 ст. 83 ЦПК України, тобто не одночасно з поданням позову до суду, та не містить обґрунтування неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача. За таких обставин, керуючись ч.1 ст. 84 ЦПК України, клопотання про витребування доказів суд залишає без задоволення.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляді справи не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в додаткових поясненнях просив про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається із тексту відзиву на позовну заяву, до суду не з`явилася, реалізувавши право на відзив. Заяв з процесуальних питань до суду не надала, про причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам безпосередньо дослідженим у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідач в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті кредитодавця подала заявку на отримання кредиту № 1656374. Вказана заявка була підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов договору про споживчий кредит №1656374 від 29.02.2020.

Відповідно до Кредитного договору №1656374 від 29.02.2020 погоджена сума кредиту становить 7000 грн, погоджений строк кредитування 30 днів, проценти за користування кредитом - 2,50 % за кожен день користування кредитом від фактичного залишку кредиту (5250 грн), комісія за надання кредиту 1400 грн, що нараховується за ставкою 20 % одноразово (а.с. 8, 18-19).

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розмінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, визначають порядок та умови кредитування, обов`язки сторін, іншу необхідну для укладення договору інформацію.

Відповідно до п. 2.1. договору кредиту, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті.

Пункт 2.2.3 договору визначає, що проценти нараховуються за стандартною (базовою ставкою), що визначена п. 1.6 договору, що є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватися кредитом.

Пунктом 6.1 Договору передбаченого, що він підписаний в електронній формі в електронному кабінеті позичальника (а.с. 19).

Як слідує зі змісту кредитного договору, він містить всі необхідні персональні дані кредитора, зокрема дані паспорту, ідентифікаційного коду, електронної пошти, фінансового номеру телефону, електронної пошти позичальника, а також рахунок позичальника, який вказаний нею для перерахування кредитних коштів. Договір підписано одноразовим електронним ідентифікатором (а.с. 19). Вказані обставини відповідач не заперечила.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Факт надання ТОВ «Мілоан» кредиту відповідачу, на виконання умов договору № 1656374 від 29.02.2020, в сумі 7000 грн, підтверджується платіжним дорученням (а.с. 23).

Як слідує з розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Мілоан», за період з 29.02.2020 по 29.05.2020 первісним кредитором, на виконання умов договору, нараховано відповідачу заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, комісію 1400 грн та проценти за користування чужими грошима 15750 грн, що в загальному розрахунку складає 24150 грн (а.с. 14).

09.10.2020 між ТОВ «МІОЛАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №03/10, в якому ТОВ «МІОЛАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 1656374 від 29.02.2020, а останнє набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним Договором (а.с. 13, 24-29).

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу №1/15 у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1656374 (а.с. 12, 20, 30).

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» складає 24150, 00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн., заборгованість за відсотками 15750 грн, заборгованість за комісією 1400 грн (а.с. 12).

Позивач надіслав відповідачу досудову вимогу з метою позасудового врегулювання спору (а.с. 31), але заборгованість залишається непогашеною.

Вказаний розмір заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору, нормами законодавства, відповідач вказаний розрахунок не заперечила, контр розрахунку не надала, доказів погашення кредиту повністю або в певній частині не надала, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості, відповідач вказала про пропуск строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності зі ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки сторони кредитного договору погодили в ньому строк надання кредиту 30 днів, остаточну дату повернення кредиту 30.03.2020, то саме з наступного дня - 31.03.2020 мав розпочатися строк позовної давності у спірних правовідносинах, адже з цієї дати кредитор довідався або міг довідатися про порушення свого права на повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків, інших нарахувань.

Такий строк давності мав би закінчитися через три роки, тобто 31.03.2023 року.

Однак, відповідно до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, в тому числі визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, з 12.03.2020 на території України, на підставі постанови КМ України № 211 від 11.03.2020, встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який відмінено лише з 24:00 год 30.06.2023, на підставі постанови КМ України № 651 від 27.06.2023.

Тобто, строк позовної давності, що розпочався 31.03.2020 продовжився на строк дії карантину.

Крім цього, 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією рф проти України, що неодноразово безперервно продовжувався, зокрема Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що доводи відповідача, викладені в відзиві на позовну заяву щодо спливу строку позовної давності, не заслуговують на увагу суду, оскільки на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, строк позовної давності не сплив, строк позовної давності наразі є зупиненим до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором у розмірі 24150 грн

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 9), який беручи до уваги задоволення позову, в силу ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших судових витрат, відмінних від судового збору, зокрема витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням перекладачів, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву

Про наявність судових витрат позивач заявив у першій заяві по суті справи в позові (а.с. 6), вказавши про витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 6000 грн. На підтвердження факту здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача суду надано: договір про правничу допомогу 07.08.2024 між позивачем та адвокатом Білецьким Б.М. (а.с. 16-17), з орієнтовними розрахунками вартості послуг, а також додаткова угода до договору щодо здійснення представництва інтересів позивача у справі за позовом до ОСОБА_2 (а.с. 21); акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 11.11.2024, на загальну суму 6000 грн, з яких вивчення обставин та консультування 2250 грн, складення позову, орієнтовного розрахунку судових витрат 3000 грн та формування додатків до позову 750 грн (а.с. 10).

Оскільки розмір витрат позивача на правничу допомогу є належно обґрунтованим, доведеним належними доказами, не є очевидно неспівмірним наданій правової допомозі, відповідач такий розмір витрат позивача не заперечив, клопотання про його зменшення як неспівмірного не надав, позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» (), заборгованість за кредитним договором № 1656374 від 29.02.2020 року, станом на 29.05.2020, в загальному розмірі 24150 (двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят) гривень 00 копійок з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, заборгованість за нарахованими процентами 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, заборгованість по комісії 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» (), 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору та 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.02.2025.

Суддя М.В. Березюк