ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді- доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Махоніної О. В. на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 02 серпня 2024 року позивач здійснила переказ коштів із рахунку відкритого в АТ «Ощадбанк» на її рахунок в АТ «Комінбанк». Однак гроші на рахунок, відкритий позивачем в АТ «Комінбанк» були зараховані лише 16 серпня 2024 року.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 просила стягнути з АТ «Ощадбанк» на її користь пеню за порушення строків виконання платіжної операції від 02.08.2024 року у розмірі 1 400 доларів США., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року зазначену цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Махоніна О.В. просить скасувати ухвалу від 22 листопада 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

В обґрунтування посилалася на порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства. Зазначає, що позивач, відповідно до положень ч.5,7 ст. 28 ЦПК України, звернулась до суду із вказаним позовом за місцем реєстрації філії АТ «Ощадбанк» у м. Дніпро, в якій було порушено її права як споживача банківських послуг під час переказу грошових коштів. При цьому звертає увагу, що відповідачем у справі було зазначено саме АТ «Ощадбанк», оскільки Дніпровська філія не є юридичною особою та не має процесуальної правоздатності та дієздатності.

АТ «Ощадбанк» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення та без змін ухвалу суду першої інстанції від 22 листопада 2024 року, як законну та обґрунтовану. ТВБВ № Дніпровського обласного управління АТ «Ощадбанк» не є філією або представництвом у розумінні чинного законодавства, а тому у даному випадку не можуть бути застосовані положення ч.7 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що по даній справі оскаржується ухвала суду про передачу справи на розгляд до іншого суду, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції керуючись ч.2 ст. 27 ЦПК України, виходив із того, що позов подано саме до АТ «Ощадбанк», а не до філії чи представництва, а тому не має підстав для застосування положень ч.7 ст. 28 ЦПК України.

Такий висновок суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

У цивільно-процесуальному законодавстві України визначення «належного суду» врегульоване інститутом підсудності та передбачене Розділом 3 Глави 2 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У частині 5 ст. 28 ЦПК передбачено альтернативне правило підсудності, відповідно до якого позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Крім того у ч.7 ст. 28 ЦПК України зазначено, що позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно із ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Звертаючись до суду першої інстанції, ОСОБА_1 просила стягнути АТ «Ощадбанк» пеню за порушення строків виконання платіжної операції ТВБВ №10003/0310 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Науки, буд. 115, тобто у Соборному районі м. Дніпра.

Відповідно до ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Статтею 47 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У статті 80 ЦК України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до положень ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Таким чином, суд першої інстанції, направляючи справу за загальним правилом підсудності за місцем реєстрації відповідача, безпідставно не застосував положення ч.7 ст. 28 ЦПК України, яка розповсюджується на вказані правовідносини. Крім того, відповідно до положень ч.5 ст. 27 ЦПК України споживачі можуть пред`являти позови за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а місцем виконання договору у вказаній справі є саме Дніпровська філія банку.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Махоніної О. В. задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Судді: