Провадження №2-н/369/240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу на загальну суму 5 457,95 грн, а саме, з них: 5 221,85 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період 01.09.2023 року по 31.08.2024 року, інфляційних втрат в сумі 160,95 грн, 3 % річних в сумі 75,15 грн та 302,80 грн судового збору.

Згідно з ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Заявник просив стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , які надаються за адресою: АДРЕСА_1 , однак заявником до матеріалів заяви не додано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником, а тому суд позбавлений можливості перевірити належність даного майна боржнику на момент звернення з заявою про видачу судового наказу.

При цьому, наданий заявником типовий договір та заява-приєднання, вимоги за якими в тому числі заявлені стягувачем у заяві про видачу судового наказу, не підписані заявником та боржником, тому в даному випадку не може свідчити про надання житлово-комунальних послуг саме ОСОБА_1 .

Більше того, як вбачається, з відповіді № 1063959 від 24.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі вказаній в заяві ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якою надаються житлово-комунальні послуги та існує борг за оплату наданих таких послуг.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості послуги з розподілу природного газу.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 167, 259-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою, для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя Ірина КОЗАК