Справа № 296/8520/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2024 року до Корольовського районного суду м. Житомира засобами поштового зв`язку надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Наразі матеріальне становище позивача погіршилось, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом та зменшення розміру аліментів. Позивач зазначає, що позивач матеріально допомагає своєму батькові ОСОБА_6 , 1968 року народження, який є пенсіонером та особою з інвалідністю 3 групи. Розмір пенсії батька позивача є мінімальним, а тому більшу частину свого доходу він витрачає на ліки. Позивач є для свого батька годувальником та повністю його забезпечує матеріально, внаслідок чого позивач не має змоги сплачувати раніше визначений розмір аліментів. Крім того, позивач є військовослужбовцем та майже весь свій дохід витрачає на закупку амуніції, їжі та одягу для подальшої участі у військових діях. Також позивач за власний кошт здійснює ремонт автівки для участі у бойових діях. Наразі змінився і сімейний стан ОСОБА_1 , який 24 жовтня 2020 року одружився.

У зв`язку з вищевказаними обставинами ОСОБА_1 не може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини своїх доходів, оскільки такий розмір аліментів є для нього значним.

На підставі наведеного, керуючись ст. 182, ст. 192 Сімейного кодексу України, представник позивача просить зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 жовтня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, відповідач зазначає, що матеріальне становище ОСОБА_1 не погіршилось, а навпаки покращилось. З червня 2022 року позивач проходить військову службу у Збройних Силах України, отримує грошове забезпечення. Надання добровільної допомоги батькові-пенсіонерові не звільняє позивача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, ОСОБА_6 (батько позивача) отримує пенсію. Також ОСОБА_6 має дружину і четверо дітей, які в рівній мірі зобов`язані допомагати непрацездатному батькові. Той факт, що позивач одружився також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Представлені позивачем відомості про витрати, пов`язані з проходженням військової служби не є належними доказами в цій справі. На підставі наведеного відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

17 жовтня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наводить свої аргументи на спростування доводів відповідача.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Амельченка А. С. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Представник позивача ОСОБА_7 , який попередньо брав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, у судове засідання, призначене на 30 січня 2025 року, не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено його особистою розпискою.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ураховуючи стадію судового процесу в цій справі, суд дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи та ухвалення рішення за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Корольовського районного суду міста Житомира від 28 травня 2020 року (справа № 296/3744/20) ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з 07 травня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мінімальний розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевказаного судового наказу постановою державного виконавця Черняхівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62616477.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 180,181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 192 Сімейного кодексу України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи свідчать, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей на підставі судового наказу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначає, що аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку є для нього надмірними, оскільки його матеріальне становище погіршилось.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у тому самому розмірі, який визначений судовим рішення, позивач, у передбаченому ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надав.

Досліджуючи матеріальне становище позивача, суд установив, що ОСОБА_1 з 2022 року є військовослужбовцем ЗСУ, його дохід за період з січня 2024 року по вересень 2024 року (включно) склав 588 751,68 гривень.

Наведене свідчить про те, що заробіток позивача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів збільшився.

Загальний розмір стягуваних аліментів не перевищує 50 % заробітної плати позивача.

Погіршення свого матеріального становища позивач пов`язує з трьома обставинами: 1) утримання непрацездатного батька; 2) понесення витрат, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) зміна сімейного стану.

Суд ураховує, що позивач належними доказами не підтвердив види та розмір своєї участі в наданні матеріальної допомоги батьку. Долучена до матеріалів позову розписка від 29 квітня 2024 року про отримання ОСОБА_6 коштів від сина ОСОБА_1 не може слугувати достовірним доказом обставин, які підлягають доказуванню в цій справі. Суд зауважує, що пенсійний вік та інвалідність ІІІ групи батька позивача не може однозначно свідчити про його потребу в матеріальному утриманні сина. Види та розмір доходів, склад сім`ї ОСОБА_6 позивач документально не підтвердив. Також суд ураховує аргументи відповідача про те, що в позивача є рідні сестри та брат, а тому всі діти ОСОБА_6 в рівній мірі зобов`язані надавати матеріальну допомогу непрацездатному батькові за наявності такої потреби.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що у зв`язку з проходженням військової служби в лавах ЗСУ він несе значні витрати на придбання амуніції, ремонт техніки, придбання пального. Вказані обставини позивач належними, допустимими і достовірними доказами не підтвердив. Надані до позовної заяви фіскальні чеки, видаткові накладні не підтверджують, що такі витрати поніс саме ОСОБА_1 за власний рахунок, а не за рахунок, наприклад, волонтерської допомоги. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 купував за власний кошт військову амуніцію.

Не заслуговують на увагу й аргументи позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів внаслідок зміни його сімейного стану. Установлено, що 24 жовтня 2020 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_9 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Разом з тим, сам факт укладення нового шлюбу не може свідчити про погіршення матеріального становища чоловіка, адже суду невідомо чи має дружина позивача власний заробіток (дохід), чи є у неї на праві власності нерухоме, рухоме майно. А тому, суд позбавлений можливості оцінити потребу дружини в утриманні чоловіком.

Крім того, в ході судового розгляду справи позивачем надано довідку КП «Лікарня № 2 ім. В. П. Павлусенка» Житомирської міської ради № 000925 від 14 січня 2025 року, з якої встановлено, що дружина позивача ОСОБА_10 вагітна (16-17 тижнів).

Суд зазначає, що позивач не надав будь-яких доказів того, що він несе витрати в зв`язку з вагітністю дружини. Сам по собі факт вагітності дружини не свідчить про погіршення матеріального становища позивача та не може бути підставною для зменшення розміру аліментів на утримання дітей від попереднього шлюбу.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК