Справа 688/80/25
№ 2/688/320/25
Рішення

Іменем України

06 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

Хмельн06.01.2025 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 . У грудні 2024 року, маючи намір зареєструватися у вищевказаному будинку, останній випадково дізнався про те, що на належне йому нерухоме майно накладено арешт та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження за реєстраційним номером №11532788 від 23.08.2011 року Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр».

06.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу надання інформації щодо накладеного арешту та отримав відомості про відсутність на примусовому виконанні виконавчих документів, де боржником виступає ОСОБА_1 , а арешт накладено у виконавчому провадженні №28322999 від 23.08.2011 року на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 . Станом на 06.12.2024 року будь-яких рішень, ухвал, постанов судів щодо припинення вказаного обтяження, застосованого до ОСОБА_2 , або повідомлення стягувача про повне виконання рішення суду до відділу не надходило, у зв`язку з вищевикладеним припинити чинність вказаного обтяження у відділу не має законних підстав.

Вважає, що арешт накладено помилково, оскільки майно позивача не має ніякого відношення до виконавчого провадження №28322999 від 23.08.2011 року, а наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів як власника цього майна. А тому, просить суд звільнити будинок по АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні №28322999 від 23.08.2011 року, номер запису про обтяження 11532788.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, адвокат Спеціальний С.П. подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, у якій позов підтримав та просив його задовольнити.

Позиція відповідача

Представник відповідача Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) О. Куценко в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала клопотання, в якому зазначила, що виконавче провадження №28322999 від 23.08.2011 року знищено, в зв`язку з чим надати копії матеріалів відділ не має можливості. Розгляд справи просила проводити у відсутності представника відділу, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.01.2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10 год 00 хв 06.02.2025 року.

У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2022 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Рябою Л.І. в реєстрі за №495 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №310951403 від 27.09.2022 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №406851778 від 05.12.2024 року Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України здійснено запис №11532788 від 23.08.2011 року про арешт нерухомого майна, а саме будинковолодіння по АДРЕСА_1 , власником якого значиться ОСОБА_1 , на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні №28322999 від 23.08.2011 року.

У 2024 році позивачу стало відомо про накладення арешту на вищевказане майно в зв`язку з чим, останній 06.12.2024 року звернувся до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про надання інформації щодо накладеного арешту на нерухоме майно.

З інформації Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) №25.20-26-82999/08 від 06.12.2024 року вбачається, що в ході перевірки відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що станом на 06.12.2024 року на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі документи, де боржником виступає ОСОБА_1 . Згідно отриманих відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчих проваджень Пошук ВД/ВП (спецрозділ) встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №28322999 від 23.08.2011 року відносно ОСОБА_2 з примусового виконання ухвали Шепетівського міськрайонного суду від 17.08.2011 року щодо забезпечення позову про накладення арешту на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 . 30.08.2011 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про фактичне повне виконання рішення. Станом на 06.12.2024 року будь-яких рішень, ухвал, постанов судів щодо припинення вказаного обтяження, застосованого до ОСОБА_2 , з виконання вказаного вище виконавчого документа, або повідомлення стягувача про повне виконання рішення суду до відділу не надходило. У зв`язку з вищевикладеним припинити чинність вказаного обтяження у відділу не має законних підстав. Окрім цього, повідомлено, що у разі якщо особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, вона вправі звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п. 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону.

Мотиви та висновки суду

З`ясувавши думки представників сторін, викладені у письмовомих клопотаннях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За змістом статей 316, 317, 321, 391 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння АДРЕСА_1 , на яке накладено арешт за реєстраційним номером 11532788 від 23.08.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №28322999 державного виконавця відділу ДВС Шепетівського МРУЮ від 23.08.2011 року. Наведе свідчить про те, що позивач позбавлений можливості розпоряджатися майном на власний розсуд через наявність арешту.

З урахуванням інформації №25.20-26-82999/08 від 06.12.2024 року про відсутність на примусовому виконанні у Шепетівському відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будь-яких виконавчих документів, де боржником виступає ОСОБА_1 та наявність виконавчого провадження №28322999 від 23.08.2011 року по накладенню арешту на будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , що стало підставою реєстрації обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №11532788, суд дійшов висновку, що підстави для арешту майна, що належить ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з цим відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування позову, наявності факту накладення арешту на законних підставах.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту, накладеного на будинковолодіння позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати правомочності власника майна, в тому числі розпоряджатися ним на власний розсуд, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, а тому суд дійшов висновку позов задовольнити.

На підставі ст.ст. 13, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , з-під арешту за реєстраційним номером 11532788 від 23 серпня 2011 року, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні №28322999 від 23 серпня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місцезнаходження: 30400, вул. Героїв Небесної Сотні, 46, м. Шепетівка Хмельницької області, код ЄРДПОУ 34639183.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК