Справа№938/1546/24
Провадження № 2/938/68/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2025 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судових засідань Ласкурійчук С.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: ОСОБА_2 ,
про розірвання шлюбу,
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 жовтня 2003 у виконкомі Яблуницької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №7.
Ухвалою суду від 13.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 10.12.2024.
Судові засідання 10.12.2024 та 23.12.2024, за участю позивача, було відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та відсутністю в суду відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце проведення судового засідання.
Поштове відправлення, яким суд скеровував на адресу відповідача судову повістку про виклик в судове засідання на 10.12.2024, позовну заяву з додатками та копії ухвали, повернулось на адресу суду без вручення адресату, із відміткою установи зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".
В судове засідання 13.01.2025 учасники справи не з`явились.
Позивач, 23.12.2024, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи завершувати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився,причин неявки до суду не повідомив, відомості про вручення йому поштового відправлення із судовою повісткою про виклик до суду на 13.01.2025, станом на дату розгляду справи, на адресу суду не повернулися.
Відтак, розгляд справи було відкладено на 31.01.2025.
21.01.2025 на адресу суду повернулося поштове відправлення, яким суд скеровував на адресу відповідача судову повістку про виклик в судове засідання на 13.01.2025, повторно позовну заяву з додатками та копії ухвал, без вручення адресату, із відміткою установи зв`язку "неправильно зазначена адреса", хоча поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача вказану в позовній заяві та відповіді Білоберізької сільської ради.
В судове засідання 31.01.2025 відповідач повторно не з`явився,причин неявки до суду не повідомив. Поштовий конверт, яким суд скеровував відповідачу судову повістку про виклик в судове засідання на 31.01.2025, повернувся на адресу суду не врученим адресату, із відміткою поштової установи "за закінченням встановленого строку зберігання".
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, чи у зв`язку із відмовою адресата отримати судову повістку, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Більше того, відповідно до положень ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п.118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, відсутність відповідача за адресою проживання, на яку направлялася повістка, не може бути перешкодою для розгляду справи.
Судові повістки скеровувались відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованою адресою його місця проживання, яка вказана у позовній заяві та відповіді, отриманій судом від Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області. Іншої поштової адреси відповідачем суду повідомлено не було.
Окрім того, відповідач додатково повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом повідомлення через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу даної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Таким чином, судом, вживалися всі передбачені законом заходи для повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи та такий, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №938/1546/24 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.01.2025, є дата складення повного судового рішення 05.02.2025.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано 26 жовтня 2003 року у виконкомі Яблуницької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №7. У шлюбі у них народилося четверо дітей, двоє з яких, а саме, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще неповнолітні.
Зазначає, що причиною звернення із вказаним позовом до суду є, те, що вона втратила до відповідача почуття любові через його подружні зради. Вказує, що вона намагалася зберегти сім`ю, та не подавала позову про розірвання шлюбу раніше, однак, на даний час, зради почастішали, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із цим позовом. Зазначила, що вони з відповідачем зареєстровані в одному житловому будинку, однак не спілкуються та не ведуть спільного господарства, відповідач в більшості перебуває на роботі за кордоном, шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе.
Правова позиція відповідача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.
Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано 26 жовтня 2003 року у виконкомі Яблуницької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №7. Після державної реєстрації шлюбу, чоловік та дружина обрали прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 26.10.2003, виданим виконкомом Яблуницької сільської ради Путильського району Чернівецької області (а.с.4,5).
Від спільного подружнього життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 25.02.2011, виданим виконкомом Голошинської сільської ради Верховинського району Чернівецької області та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 15.06.2012, виданим виконкомом Голошинської сільської ради Верховинського району Чернівецької області(а.с.11, 12) .
Позивачка вважає, що сім`я між нею та відповідачем розпалась, шлюб носить формальний характер, тому звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання, укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.
Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.
Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до положень частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Статтею 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 Сімейного кодексу України
Зокрема, законодавцем визначено, що при вирішенні такого спору, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами.
Позивач, просить суд розірвати, укладений між нею та відповідачем шлюб, оскільки такий суперечить її інтересам. Зазначає, що між нею та відповідачем згасли почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер.
Відповідач в судове засідання, не з`явився, відзив на позов, не подав.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.
Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядку ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Судові витрати.
Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 1211грн 20коп.
Також згідно позовної заяви, позивач просить стягнути із відповідача понесені нею витрати на привичу допомогу в сумі 1500,00грн.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зокрема, згідно акту виконаних робіт, адвокатом Рашковською Л.О. було надано адвокатські послуги позивачці ОСОБА_1 у виді консультацій, вивчення та аналізу законодавства та судової практики та складання позову щодо розірвання шлюбу.
Таким чином, позивачем доведено понесенні нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн, які підлягають стягненню на її користь із відповідача.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 281, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,
позов задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано у виконкомі Яблуницької сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №7.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20грн, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 05.02.2025.

Суддя Роман ДЖУС