Справа № 337/3710/24
Номер провадження 2/337/66/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2025 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Ширіної С.А.,

секретаря судового засідання - Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за Кредитним договором №1309-8919 від 01.12.2023 в розмірі 47711,79 грн. та понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 01.12.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1309-8919, який укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А7965, який отриманий смс-повідомленням на зазначений ним при реєстрації телефонний номер. Відповідно до умов Кредитного договору, сума кредиту становить 29500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 1,2% в день, стандартна процентна ставка 1,5% в день. Зазначає, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання та надало кредит відповідачу шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку, проте відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 47711,79 грн., а саме: 22580,25 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 25131,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Тому оскільки зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 10.07.2024р. відкрито cпрощене позовне провадження та призначено відкрите судове засідання.

20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача було направлено відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає. Відповідач не заперечує, що 01.12.2023 уклала електронний договір про відкриття кредитної лінії №1309-8919 та те, що і раніше користувалася послугами цієї фінансової установи. Вказує, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який з 25.02.2022 по теперішній час проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №9288 від 11.09.2024, виданою військовою частною НОМЕР_1 . Зазначає, що згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем відповідачкою було здійснено платежі за кредитним договором на загальну суму 35237,16 грн.

Крім того ,зазначає, що заперечує проти стягнення з неї відсотків за користування кредитом, оскільки на неї як на дружину військовослужбовця розповсюджується дія ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути судові витати у вигляді правничої допомоги у ромірі 7000,00гривень.

20.09.2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів.В обґрунтування зустрічного позову зазначив що 01.12.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1309-8919, який укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А7965, який отриманий смс-повідомленням на зазначений ним при реєстрації телефонний номер. Відповідно до умов Кредитного договору, сума кредиту становить 29500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 1,2% в день, стандартна процентна ставка 1,5% в день.

Зазначає, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання та надало кредит відповідачу шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку, проте відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 47711,79 грн., а саме: 22580,25 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 25131,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентам. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 звільнена від сплати процентів, як дружина військовослужбовця, оскільки відповідно до довідки №9288 від 11.09.2024, виданою військовою частною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по теперішній час проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем відповідачкою було здійснено платежі за кредитним договором на загальну суму 35237,16 грн.Таким чином відповідачкою було здійснено переплату за вищевказаним кредитним договором а тому кошти у розмірі 5737,16 грн підлягають поверненню відповідачці ОСОБА_1 (35237,16 -29500 =5737,16). Просить зобов`язати ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти за дововором про відкриття крредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 у розмірі 5737,16 гривень.

24.10.2024 представником відповідача за зустріною позовною заявою надано до суду відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до якого останній посить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відмовити в повному обсязі мотивуючи тим що між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було 01.12.2023 року укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1309-8919. Відповідач за зустрічним позовом здійснив нарахування процентів за відкриття кредитної лінії з 01.12.2023 по 26.04.2024 року.Зміни до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули чинності лише 18.05.2024.Тому нарахування процентів за вказаний період є правомірними.

31.10.2024 представником позивача за зустрічним позовом надано відповідь на відзив на позовну заяву.

04.11.2024 року представником відповідача за зустріною позовною заявою надано клопотання про зменьшення розміру витрат на правничу допомогу.

08.11.2024 представником позивача за зустрічним позовом надано заперечення на клопотання про зменьшення розміру витрат на правничу допомогу.

13.11.2024 ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2025 ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовні заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідачки в судове засідання надав заяву, в якій просила провести судовий розгляд справи без його участі та участі відповідачки, врахувати позицію відповідача у справі та на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнити її від сплати процентів, як дружину військовослужбовця.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування.

01.12.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1309-8919, який укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А7965, який отриманий смс-повідомленням на зазначений ним при реєстрації телефонний номер. Відповідно до умов Кредитного договору, сума кредиту становить 29500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 1,2% в день, стандартна процентна ставка 1,5% в день.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https:// credos.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 12 договору - реквізити сторін.

У цей же день позивач перерахував на вказану відповідачем картковий рахунок грошові кошти в сумі 29500 грн., що підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» та довідкою про перерахування суми кредиту.

З розрахунку заборгованості по договору №1309-8919 від 01.12.2023 вбачається, що станом на 26.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 47711,79 коп, яка складається 22580,25 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 25131,54 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостоюстатті 81 ЦПК Українипередбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відзиві на позов представник відповідача посилається на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу для звільнення відповідача від сплати відсотків за користування грошовими коштами за кредитним договором.

Як вбачається з довідки № 9288 від 11.09.2024, виданої військовою частною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по теперішній час проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 13.09.2024 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

В силу вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 є дружиною військовослужбовця, то з огляду на положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проценти за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 нараховуватися не повинні.

Як вбачається з наданоїго позивачем розрахунку заборгованості договір №1309-8919 від 01.12.2023 станом на 26.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» складає 47711,79 коп, яка складається з просроченої заборгованості за кредитом 22580,25 грн., нарахованих відсотків 25131,54 грн.

Однак, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем були внесені платежі у рахунок погашення заборгованості за кредитом 12.12.2023 у сумі 7025,45 грн., 28.12.2023 у сумі 7025,45 грн., 12.01.2024 у сумі 14439,14 грн., 06.02.2024 у сумі 6747,12 грн., що загалом становить 35237,16 грн.

На підставі викладеного вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» безпідставно і незаконно здійснило зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 в сумі 5737,16 грн., а саме в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами, а отже ці кошти слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, що відповідатиме вимогам ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування Договором про відкриття кредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 в розмірі 25131,54 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач як дружина військовослужбовця (відповідні докази про що надано відповідачем) згідно ч. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів.

Доводи представника позивача щодо правомірності нарахування відповідачу відсотків за користування кредитною лінією суд відхиляє виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у чинній на час розгляду справи редакції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Статтю 14 цього Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VІІ.

Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Редакція частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою було надано право дружинам військовослужбовців на звільнення від сплати процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду, набрала законної сили 18 травня 2024 року.

На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Крім того, у п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано нарахування процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.

Згідно довідки №9288 від 11.09.2024, виданої військовою частною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по теперішній час проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 13.09.2024 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Таким чином, станом на час укладення спірного кредитного договору (01 грудня 2023 року) відповідачка була дружиною військовослужбовця і є нею на даний час, відтак на неї розповсюджуються положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, доводи представника позивача про те, що в період нарахування відповідачці процентів за користування кредитом пільга для дружин військовослужбовців ще не діяла, грунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства.

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №1309-8919 від 01.12.2023.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем були внесені платежі у рахунок погашення заборгованості за кредитом 12.12.2023 у сумі 7025,45 грн., 28.12.2023 у сумі 7025,45 грн., 12.01.2024 у сумі 14439,14 грн., 06.02.2024 у сумі 6747,12 грн., що загалом становить 35237,16 грн, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти за дововором про відкриття крредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 у розмірі 5737,16 гривень відповідно до ст.1212 ЦК України підлягають задоволенню.

У відзиві на позові відповідач просить стягнути витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердженняпонесених витратна професійну правничу допомогу стороною відповідача надано договір про надання правничої допомоги б/н від 18.09.2024 року,укладений між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Безсмертним С.М. ,копію Акту виконаних робіт від 14.10.2024,орієнтовний розрахунок судових витрат, копію квитанції до прибуткового касового ордеру, згідно якого ОСОБА_1 сплачено адвокату Безсметрному С.М. гонорар у розмірі 7000,00 грн.

Частина 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи складність справи, розгляд справи без участі адвоката Безсмертного С.М., клопотання представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. задовольнити частково, а саме у розмірі 3000, 00грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 29.03.2019 року у справі 161/4985/17, відповідно до якої, у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи що позивач за зустрічною позовною заявою звільнена від сплати судового збору , судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 10561 ЦК України, ст. ст. 81, 141,247, 259, 263,264, 265, 268, 273, 274, 275, 279-289, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів-задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти за дововором про відкриття кредитної лінії №1309-8919 від 01.12.2023 у розмірі 5737 (п`ять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 16 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТФІНАНС» (місце знаходження:бульвар Лесі України,буд.26,оф.407,м.Київ,01133,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ,зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі ) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТФІНАНС» (місце знаходження:бульвар Лесі України,буд.26,оф.407,м.Київ,01133,) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 р.

Суддя : С.А.Ширіна