РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 лютого 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Литвин А. Є.,

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

представник позивача - Проц А. В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

30.10.2024 від Моторного (транспортного) страхового бюро України через систему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 161 580 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.

На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 15.01.2023 в м. Харків по вул. Віринській, 15, відбулося ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу на час настання дорожньо - транспортної пригоди, в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке відповідно до п .п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в чинній редакції на час дорожньо-транспортної пригоди), відшкодовує шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 160 000 грн 00 коп.

Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 161 580 грн 00 коп.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.11.2024 позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми залишено без руху.

04.11.2024 представник позивача Проц А. В. через систему "Електронний суд" надіслав доказ надсилання іншому учаснику справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено у підготовче засідання на 05.12.2024.

05.12.2024 підготовче засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача.

Ухвалою Зміївського районного суду харківської області від 26.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в залі суду в м. Змієві на 11:45 годину 26.12.2024, того ж дня судовий розгляд відкладений у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача.

10.02.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно.

Представник позивача Проц А. В. у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними постанови Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2023 по справі № 953/771/23 підтверджується, що 15.01.2023 о 19:15 годині в м. Харкові по вул. Віринській, 15, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", чим спричинив зіткнення з транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.4.6 Правил дорожнього руху. До ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. Постанова набрала законної сили 17.02.2023 (а. с. 7).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час дорожньо - транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту (а. с. 8).

31.01.2023 ОСОБА_2 повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (а. с. 9-14).

Даними перевірки чинності полісу внутрішнього страхування підтверджується, що транспортний засіб Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , мав укладений, чинний поліс АТ "СК "ІНГО", станом на 15.01.2023 (а. с. 13).

Даними звіту № 119 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 08.03.2023, підтверджується, що сума матеріального збитку складає 619 799 грн 91 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіляJeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 990 762 грн 87 коп. Вартість автомобіля Jeep Grand Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.01.2023, становить 1 286 511 грн 84 коп. Коефіцієнт фізичного зносу на складові частини КТЗ Ез=0,4. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля марки Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 619 799 грн 91 коп (а. с. 15-30).

Згідно довідки № 1 від 06.05.2023 Моторного (транспортного) страхового бюро України про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України (справа: 90210), рахунку № 99 від 08.03.2023, платіжної інструкції № 922016 від 09.05.2023, вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило на користь потерпілої особи виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн 00 коп. (а. с. 32, 33, 36).

Згідно акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ по справі МТСБУ № 90210, платіжної інструкції № 921160 від 21.04.2023 позивачем сплачено 1 580 грн 00 коп. як витрати за послуги аварійного комісара (а. с. 34, 35).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства.

МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди).

Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності.

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Згідно з пунктом 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених цитрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 30.03.2020 року по справі № 619/156/20.

За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду, в розмірі понесених витрат, що складають 161 580 грн 00 коп., тому позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 6).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 161 580 (сто шістдесят одну тисячу п`ятсот вісімдесят) грн 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повне рішення складене - 10.02.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко