Справа № 467/1082/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем з 19 жовтня 2022 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даних відносин мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого являється відповідач. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останнім трирічного віку. Відповідач проживає окремо від сім`ї та у добровільному порядку не приймає участі у їх матеріальному утриманні.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином трирічного віку з дня пред`явлення позову до суду.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, зменшила вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання з розміру 1/4 частини на 1/6 частину та просила слухати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та визнання позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2022 року.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04 листопада 2022 року Арбузинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6).

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.12.2020 року з відповідача на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення останнім трирічного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

У відповідності до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, доказів, які б підтверджували дійсний майновий стан (довідка про доходи, відомості про наявність або відсутність рухомого та нерухомого майна, витрат на утримання батьків-пенсіонерів), доказів про наявність хронічних захворювань відповідача як платника аліментів суду не надано.

Враховуючи те, що дитина та відповідач мають задовільний стан здоров`я, відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім цього, право одного з подружжя на утримання випливає з конституційного принципу, на якому ґрунтується сімейне законодавство, та загального правила статті 75 СК щодо обов`язку дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таке право дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4статті 84 СК).

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частина 6).

Розмір аліментів дружині, право на яке передбачено статтею 84 СК України, визначається за загальним правилом статті 80 СК України.

За змістом цієї норми аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, та з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати позивачку, яка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд прийшов до висновку про наявність передбачених статтею 84 СК України підстав для покладення на відповідача обов`язку надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі 1/6 частини доходів.

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та докази, які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач зобов`язаний, згідно ст. 84 СК України, утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку.

Також, слід вказати, що стягнення аліментів на утримання дружини є тимчасовим та таке припиниться, коли дитина досягне трьохрічного віку.

Також, суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів ( стаття 192 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 75, 84, 182 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але неменше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 липня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з 26 липня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова