Ухвала

06 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 127/22585/22

провадження № 61-13298св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Вінницького міського голови від 01 липня 2022 року № 1031/о «Про звільнення ОСОБА_1 » і розпорядження Вінницького міського голови від 07 вересня 2022 року № 1484/о «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01 липня 2022 року № 1031-о»; поновити ОСОБА_1 на посаді головного лікаря КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради з 07 вересня 2022 року; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради (далі - КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» ВМР) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов`язавши КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» ВМР нарахувати та виплатити суму середнього заробітку.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 25 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовив.

Вінницький апеляційний суд постановою від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував розпорядження міського голови Вінницької міської ради від 01 липня 2022 року № 1031/о «Про звільнення ОСОБА_1 » та розпорядження міського голови Вінницької міської ради від 07 вересня 2022 року № 1484/о «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01 липня 2022 року № 1031-о».

Стягнув з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 405 072,47 грн.

Змінив підставу звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» ВМР, а саме вважати звільненим ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

У задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі - відмовив.

Вінницький апеляційний суд додатковою постановою від 29 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнив частково. Стягнув з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 1 984,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 10 215,00 грн. Стягнув з Вінницької міської ради на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 3 058,32 грн та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 7 564,68 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

07 листопада 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2024 року, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов