Провадження №2-з/389/1/25
Ухвала

іменем України

06 лютого 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої Оксани Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Яніни Петрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовув справі №208/791/24 (провадження №2/389/119/25),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в сумі 5 910 000 грн, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.04.2023 між ним (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), від імені та в інтересах якого діяло ТОВ «Торгівець Цінними Паперами «Перша глобальна ініціатива» в особі директора Деди О.В., укладено договір №БВ 64947 купівлі-продажу фінансових інструментів, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити цінні папери (ЦП) у вигляді простих акцій АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Глоріон», за кодом ЄДРПОУ емітента 43773939, номінальною вартістю 1 грн 00 коп, у формі випуску іменних та формі існування цінних паперів бездокументарних, з міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів (кодом ISIN) UA , в кількості 5 910 000 шт загальною вартістю пакету цінних паперів (суми договору) в розмірі 5 910 000 грн. Загальна вартість цінних паперів складає 5 910 000 грн без ПДВ. На виконання умов договору, ОСОБА_1 , як продавцем, було надано розпорядження на переказ цінних паперів (акцій) зі свого рахунку на рахунок у цінних паперах (акцій), який належить покупцю ОСОБА_2 , в кількості 5 910 000 шт на загальну суму 5 910 000 грн. Договором сторони узгодили, що розрахунки здійснюються шляхом перерахування покупцем на розрахунковий рахунок продавця суми договору протягом 2 робочих днів з моменту укладання даного договору. Однак, всупереч умовам договору, ОСОБА_2 не перерахував на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 910 000 грн. Додаткових угод щодо надання можливості здійснення іншої форми розрахунків між ними не укладалося. На адресу відповідача ОСОБА_1 направлялася претензія від 09.01.2024 про необхідність сплати 5 910 000 грн за купівлю акцій (цінних паперів), проте претензія була залишена ОСОБА_2 без відповіді та реагування, що і стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду за захистом свої прав.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, які знаходяться на банківських рахунках), належні ОСОБА_2 , в межах заявлених позовних вимог в сумі 5 910 000 грн, а також шляхом заборони суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі, що пов`язані з внесення державної реєстрації змін до відомостей про внесення змін до інформації щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Глоріон» (вул.Липинського,36, м.Львів, 79019, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Заява мотивована тим, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Доказом, що між сторонами виникли спірні правовідносини, є підписаний ними договір купівлі-продажу фінансових інструментів №БВ 64947 від 28.04.2023, який з боку ОСОБА_2 залишився невиконаним. Реальність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову підтверджується тим, що ОСОБА_2 у строк, визначений договором, не перерахував на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 5 910 000 грн, продовжує уникати виконання взятих на себе зобов`язань, на неодноразові вимоги про необхідність сплати коштів не реагує.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся або має намір звернутися до суду

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2024 у справі №754/5683/22 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Так, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника (позивача), суд виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно, позивач у даній справі має право заявляти вимогу про забезпечення позову, обравши спосіб, який, на його думку, буде гарантувати виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору.

У даній справі вимоги позивача мають майновий характер, пов`язані з невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу фінансових інструментів №БВ 64947 від 28.04.2023, спір між сторонами виник щодо стягнення грошових коштів на виконання цього договору в сумі 5 910 000 грн, на вимоги про сплату яких відповідач не реагує.

Беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховуючи значний розмір заявленої до стягнення суми, суд вважає, що доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, які знаходяться на банківських рахунках), належні ОСОБА_2 , в межах заявлених позовних вимог, є обґрунтованими, оскільки такий вид забезпечення позову по-перше, спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; по-друге, є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; по-третє, вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; по-четверте, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення суду, що є недопустимим.

Тому суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині накладення арешту на належні відповідачу рухоме і нерухоме майно та грошові кошти в межах розміру заявлених позовних вимог.

В свою чергу, у заяві про забезпечення позову також ставиться питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі, що пов`язані з внесення державної реєстрації змін до відомостей про внесення змін до інформації щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Глоріон» (вул.Липинського,36, м.Львів, 79019, ), що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Разом з тим, в даному випадку заявником не обґрунтовано, яке відношення має вказане Акціонерне товариство до цієї справи, зв`язок між вказаним вище заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , а також підстави для його застосування. Обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заявником також не зазначені.

З огляду на викладене та враховуючи, що завником не обґрунтовано та не доведено необхідності забезпечення позову шляхом вчинення вказаних вище дій, як і не доведено наявності зв`язку між обраним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, та ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу, суд дійшов висновку, що заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.149-153, 157, 258-260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на рахунках в банківських установах України), які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в межах суми позовних вимог - 5 910 000 грн.

У решті вимог заяви, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Примірник ухвали одночасно з направленням заявнику та ОСОБА_2 , направити до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач за ухвалою про забезпечення позову: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник за ухвалою про забезпечення позову: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва