БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/30/24, cправа № 361/2190/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2025 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань - Шаварин С.С.,

Степанюк А.О., Панек А.С., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти у рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі - 404 513 грн. 55 коп., а також моральну шкоду в сумі - 60 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування вимог зазначається, що у слідчому відділі Броварського ВП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження від 21 липня 2017 року,

№ 0002847 за частиною другою статті 194 КК України, за фактом знищення (підпалу) малолітніми дітьми вантажного автомобіля марки «ДАФ - 75250СБ», реєстраційний номер

НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУМВС в Київській області від 29 серпня 2012 року, належить позивачу на праві власності.

Малолітніми дітьми, які винні у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, тобто у підпалі (знищенні) вантажного автомобіля марки «ДАФ - 75250СБ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досудове розслідування вже триває майже два роки, а уповноважені особи органу досудового розслідування зволікають у своєчасному закінченні розслідування, що й змусило позивача звернутися з позовом до суду для доведення вини малолітнім дітям та послідуючого стягнення шкоди.

Крім цього, за наслідками вчинення малолітніми дітьми суспільно-небезпечного діяння, що призвело до завдання позивачу майнової шкоди, зобов`язані нести цивільну відповідальність їх батьки, шляхом відшкодування потерпілій стороні майнової шкоди.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 06 вересня 2017 року за

№ 12-2/905, майнова шкода завдана позивачу внаслідок пошкодження (знищення) його автомобіля марки ДАФ - 75250СБ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 404 513 грн.

55 коп., оскільки відновлювальний ремонт автомобіля неможливий та економічно недоцільний. У результаті суспільно-небезпечних діянь з боку малолітніх дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , позивач отримав також і моральну шкоду, яка полягає у його душевних стражданнях внаслідок фактичного знищення його автомобіля, позбавлення права на керування транспортним засобом, позбавлення права на заняття господарською діяльністю, а відповідно й позбавлення права на доходи від вантажних перевезень. Вже тривалий час, позивач не може користуватися своїм автомобілем, що перешкоджає здійсненню його життєвих та робочих планів, потребує додаткових фізичних і матеріальних витрат, оскільки значна кількість часу витрачається на вжиття заходів по відновленню прав та законних інтересів. Позивач втратив спокій, його постійно турбує безсоння та головна біль із-за знищення власного майна, адже вантажний автомобіль був єдиним джерелом його доходів і сім`ї в цілому. Душевні хвилювання через неможливість подальшої експлуатації автомобіля вплинули на його спокій, нервову систему, ділову активність, що в сукупності призвело до істотних змін у його житті. Всі ці негативні наслідки і стали причиною душевних страждань позивача. Отже, внаслідок вчинення малолітніми дітьми суспільно-небезпечного діяння, оскільки такі дії мають правові наслідки, позивачу завдано моральної шкоди у сумі - 60 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (суддя - Селезньова Т.В.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (суддя

- Селезньова Т.В.).

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1355 від 10 грудня 2020 року, визначено нового суддю (Василишин В.О.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2021 року цивільну справу прийнято до розгляду у загальному провадженні.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

28 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_5 адвоката Шевченко К.М., в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовувала відзив тим, в своїй позовній заяві позивач зазначає, що наразі у слідчому відділі Броварського ВП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження від 21.07.2017р. № 0002847 за частиною другою статті 194 КК України, за фактом знищення (підпалу) малолітніми дітьми вантажного автомобіля марки «ДАФ - 75250 СБ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУМВС в Київській області від 29 серпня 2012 року, належить позивачу на праві власності.

Дана обставина відповідає дійсності частково, адже дане кримінальне провадження дійсно існує, але на даний час винність, ступінь вини та певне коло відповідальних за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 194 КК України, в даному кримінальному провадженні не встановлена. Наразі йдуть процесуальні дії, для вирішення усіх вищезазначених питань в межах досудового розслідування. Жодній особі не вручене клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, а отже і не встановлено коло осіб, які завдали шкоди позивачу та ступінь вини кожного з них.

Досудове розслідування не завершене, справа не передана до судового розгляду в межах кримінального процесу. Посилання позивача на лист вих. № K-13 від 30 січня 2019 року від уповноваженої особи органу досудового розслідування, як на доказ встановлення вини малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є безпідставним, оскільки це є довідкова інформація, а не процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування і підставою для передачі справи до суду.

Вважає, що обґрунтування позивача, щодо безвихідної ситуації, в якій він опинився через бездіяльність слідчих органів та органів прокуратури, а тому змушений звернутись з окремим позовом до суду також є безпідставним, оскільки положеннями КПК України визначено чіткий порядок дій, які учасник кримінального провадження може застосувати для усунення порушень його прав з боку правоохоронних органів та органів прокуратури, а саме порядок визначений Главою 26 зазначеного Кодексу.

У свою чергу позивачем не надано жодних доказів захисту своїх прав в кримінальному провадженні.

Також, позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, цивільний позов в кримінальному проваджені на сьогоднішній день заявлено не було, а отже усіх способів захисту своїх прав позивач не використав в межах кримінального провадження.

Щодо встановлення вини малолітніх в порядку цивільного судочинства, то встановлення вини у вчиненні злочину за який передбачена відповідальність нормами Кримінального кодексу України, є виключно завданням кримінального судочинства і ні в якому разі не може встановлюватись шляхом судового розгляду справи в цивільному судочинстві.

Щодо розміру моральної шкоди заявленої позивачем в сумі - 60 000 грн. 00 коп.

У свою чергу позивачем зазначено лише те, що йому завдано моральних страждань внаслідок знищення його майна, а розмір моральної шкоди нічим не обґрунтований. Також, повинна бути визначена саме особа, яка заподіяла дану шкоду та ступінь її вини, що в свою чергу встановлюється в порядку кримінального провадження і по даній справі наразі не встановлено.

03 жовтня 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача ОСОБА_6 адвоката Посохова В.С., в яких він заперечував проти позову та вважав його необґрунтованим, оскільки немає ані підтвердження заподіяної шкоди малолітнім ОСОБА_10 , ані вини, ані його протиправної поведінки.

26 листопада 2021 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву від представника відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_5 адвоката Шевченко К.М., в яких вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки 10 червня 2020 року старшим слідчим слідчого відділу Броварського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції О. Левчокич була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 002847 від 21.07.2017р. у зв`язку з недосягненням віку малолітніх осіб, що вчинили суспільно-небезпечне діяння, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Станом на 30 вересня 2021 року позивач не надає доказів такого оскарження, а отже можливо зробити висновок, що він погоджується з обставинами викладеними у вищезазначеній постанові. Відповідно до інформації викладеної у постанові про закриття кримінального провадження доданої позивачем до матеріалів справи, в ході досудового розслідування встановлено, що 20 липня 2017 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , 2005 року народження, спільно з ОСОБА_10 , 2009 року народження та ОСОБА_9 , 2006 року народження, здійснили підпал автомобіля «DAF», належний позивачу, чим спричинили останньому майнової шкоди.

Зі свідчень ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вбачається, що ініціатором підпалу був ОСОБА_8 , а виконавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Більше того під час пропозиції підпалити автомобіль ОСОБА_9 в автомобілі вже не знаходився і даної ідеї не підтримував.

Викладена інформація щодо місця перебування ОСОБА_9 біля автомобіля є не достовірною, оскільки під час спільного допиту в Броварському ВП ГУНП В Київській області ОСОБА_9 було повідомлено, що він насправді перебував в причепі автомобіля, куди заліз побачивши, що двері відчинені, а з автомобіля вибіг в той момент коли почув ідею хлопців, щодо підпалу, також з місця події поїхав раніше за інших хлопців і бачив лише як бинт летів в сторону кабіни.

Факти від`їзду раніше за інших з місця події ОСОБА_12 підтверджуються і свідченнями ОСОБА_10 , який повідомив, що після підпалу він з ОСОБА_8 поїхали з місця події вдвох, з чого можливо зробити висновок, що ОСОБА_9 вже не було.

Тож вважає, що оскільки ступінь вини кожного з учасників не визначена, вимога щодо відшкодування як моральної так і майнової шкоди відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за даним позовом, не підлягає задоволенню.

23 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника ОСОБА_2 адвоката Беженцева Ф.В., в яких він зазначив, що позов не визнає та просить відмовити з підстав недоведеності доказами.

Зазначав, що на час звернення з позовом до суду як і на час слухання справи відсутній обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили з події, що відбулася 21 липня 2017 року. Наявність витягу з ЄРДР не доводить вини осіб, причетності до вчинення підпалу транспортного засобу.

Позивач не надає доказів того, що був вчинений саме підпал транспортного засобу, а не горіння транспортного засобу спричинено незадовільним станом авто, ким і як було вчинено підпал, як відбувалася подія, який стан мав транспортний засіб до події, чому горіння транспортного засобу, що знаходився поруч з кооперативним гаражем не було погашено. Наданий висновок експерта ОСОБА_13 від 06 вересня 2017 року № 12-2/905 зроблений у кримінальному провадженні з визначення вартості матеріального збитку, як доказ існування події і кола учасників - є неналежним, не стосується предмету доказування вчинення протиправних дій, є недостовірним.

У висновку експерта, останній посилається на обставини кримінального провадження щодо підпалу авто невстановленою особою. Відповідно, за відсутності доказів підпалу, причетності до підпалу певних осіб і причин ушкодження конкретних частин транспортного засобу, у позові має бути відмовлено.

Окрім того, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зберігався не належним чином - був незамкнутий, адже з пояснень позивача, горіння відбулося саме в кабіні авто, відповідно, особа яка є власником джерела підвищеної небезпеки і своїми діями сприяла вчиненню порушення, є також винною, а шкода ( уразі наявності) має бути відповідно зменшена.

Зазначав, що наданий експертний висновок не підготовлений за ухвалою суду чи на замовлення позивача, у ньому не зазначено про те, що висновок підготовлено для подання до суду, відповідно він не може бути прийнятий судом як доказ, адже отриманий з порушенням процесуального законодавства.

Фотокопія висновку не посвідчена належним чином, викликає сумнів, і у позові відсутнє посилання про наявність оригіналу у позивача.

Експерту були поставлені питання слідчим у кримінальному провадженні: яка дійсна вартість автомобіля станом на 20.07.2017 року, який матеріальний збиток заподіяно автомобілю у наслідок його пошкодження.

Експерт зазначив, що огляд автомобіля проводився в світлий час доби в присутності слідчого, автомобіль знаходився за адресою: Київська область, Броварський район, селище міського типу Калинівка, гаражний кооператив № 1.

Отже, огляд автомобіля проводився без участі чи повідомлення всіх зацікавлених в експертизі сторін, експертом не вказано чи знаходився автомобіль під охороною, чи був він на території гаражного кооперативу, як що - так, то які документи підтверджують обставину і чи були вони у розпорядженні експерта. З огляду на фото додані до експертного висновку, транспортний засіб знаходився не під охороною, стояв просто серед поля, не перебував на зберіганні у слідчого чи експерта, третіх осіб. Відповідно, з підстав відсутності участі в експертизі сторін по справі, не знаходженні на зберіганні транспортного засобу, даний доказ слід вважати недостовірним та недопустимим.

Як зазначено у висновку експерта, при проведенні експертизи застосовано Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену Наказом від

24 листопада 2003 року № 142/5/2092 МЮ України і Фондом держмайна. У пункті 3.1. методики (як зазначено у Висновку) встановлено, що основним підходом до визначення ринкової вартості є порівняльний підхід, який ґрунтується на аналізі ідентичних або аналогічних КТЗ. Далі експерт посилається на пункт 3.1 методики, що для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, що були відчужені в Україні, проте у висновку посилання на відчужені КТЗ - відсутні.

Пункт 3.2. методики встановлює, що найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТ3 є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

У порушення методики, експертом застосований інший метод оцінки ніж аналіз цін ідентичних КТ3, у висновку обґрунтування неможливості застосування аналізу ідентичних КТЗ - відсутнє.

Пункт 3.3. методики встановлює, що у разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТ3 допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів. За цим методом вартість КТ3 визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних КТЗ, з належним або скоригованим строком експлуатації.

У порушення методики, у висновку експертом застосовано метод аналізу цін аналогічних КТ3 та за формулами і методикою для аналогічних авто встановлювалась вартість і матеріальний збиток, проте незрозуміло, чому експерт у розрахунках по методу аналогічних КТЗ використовує цінові данні - ідентичних КТЗ.

У висновку експертом на аркуші 5 надана таблиця Інформаційні та цінові дані, у якій наведено п`ять аналогів автомобілів з продажу (пропозиція) у гривнях з джерелом інформації. Також на аркуші 2 - зазначено джерела інформації.

Всі п`ять аналогів КТ3 є авто однієї марки, мають одну модель і один той самий номерний знак. Всі параметри у таблиці аналогів КТ3 є параметрами автомобіля - що є предметом дослідження, вартість якого мав встановити експерт.

Порушення методики полягає у тому, що експерт не може брати як аналог - той КТ3, ціну якого слід встановити, та ще брати це авто як аналогічний п`ять разів. Фактично експерт встановив суму не по аналогічних авто, а по об`явам з продажу досліджуваного авто.

Джерела інформації не додані до висновку та не містяться в світовій мережі інтернет, відповідно на підставі яких джерел інформації взято аналоги експертом незрозуміло, докази використаних експертом джерел до висновку не долучені.

У висновку зазначається, що технічним оглядом встановлено, що в результаті пожежі знищено частини ТЗ, відновлення КТЗ до технічних вимог підприємства виробника неможливо. У експерта при дослідженні не було в наявності документів, фото, що підтверджують наявність у КТЗ предметів перелічених вище, як знищених в результаті пожежі, наприклад акт проходження ТО перед подією, інші. Тому висновок про наявність в авто перелічених деталей є недоведений експертом.

На фото долічених до висновку, є лише загальний вигляд з переду обпаленої кабіни і повністю неушкоджений кузов. Відповідно, судове рішення не може гуртуватися на припущеннях, якими є перелік деталей пошкоджених вогнем без підтвердження наявності останніх в авто, без фото цих деталей.

Постанова про проведення експертизи надійшла 16 серпня 2017 року, подія відбулася 20 липня 2017 року. У висновку не зазначена дата проведення експертизи, дата огляду КТ3, що є грубим порушенням та викликає сумнів у тому, що експерт оглядав КТ3, можливо йому надано лише фото авто, по яких зроблено висновок.

Також експерту надійшла копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та постанова про призначення експертизи в неупакованому і неопечатаному вигляді, що є порушенням Кримінального процесуального кодексу України. Також викликає сумнів у належності процедури проведення експертизи.

Висновок експерта є недопустимим доказом, адже незрозуміло і необґрунтовано у висновку, яким чином експертом встановлено, що з проміжком часу більшим за місяць між подією і експертизою всі наявні пошкодження були заподіяні виключно 20 липня 2017 року, адже КТЗ не знаходився під охороною чи на зберіганні.

У висновку експерт прийшов думки, що відновлювальний ремонт до технічних вимог виробника неможливий і економічно недоцільний, тому вартість КТ3 визначається такою, що дорівнює ринкової вартості досліджуваного ТЗ у непошкодженому стані.

Доказів на підтвердження факту того, що КТЗ до 20 липня 2017 року відповідав технічним вимогам підприємства виробника, використовувався за призначенням, експертом до висновку не додано. Відповідач зазначає, що дане авто стояло серед поля де була звалище сміття, що авто вже було у несправному стані. Також на фото, що містяться у висновку є повністю цілий кузов, вартість якого експертом не врахована і на яку не було зменшено суму шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ярмоленко А.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_5 адвокат Шевченко К.М. просила відмовити у задоволенні позову, надала пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Трепетьон В.В. просила відмовити у задоволенні позову, зазначала, що експертиза недостовірна.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальному законодавством. Причини неявки суду невідомі. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не направила.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальному законодавством. Причини неявки суду невідомі. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не направила.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та представників відповідачів, допитавши експерта, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що у слідчому відділі Броварського ВП ГУНП в Київській області знаходилось кримінальне провадження від 21 липня 2017 року, № 0002847 за частиною другою статті 194 КК України, за фактом знищення вантажного автомобіля марки «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , 2005 року народження, спільно з ОСОБА_10 , 2009 року народження, та ОСОБА_15 , 2006 року народження.

Відповідно до постанови від 10 червня 2020 року про закриття кримінального провадження старшим слідчим слідчого відділу Броварського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції О.Левчокич винесено постанову про закриття кримінального провадження

№ 002847 від 21 липня 2017 року, у зв`язку з недосягненням віку малолітніх осіб, які вчинили суспільно-небезпечне діяння, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з висновком експерта ОСОБА_13 судової автотоварознавчої експертизи від 06 вересня 2017 року за № 12-2/905, ринкова вартість автомобіля марки «DAF» моделі «75250CF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на 20 липня 2017 року, могла становити: 404 513 грн. 55 коп. Матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля марки «DAF» моделі «75250CF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження, міг становити: 404 513 грн. 55 коп.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 зазначив, що питання стосовно копії технічного паспорту не стояло, під час огляду транспортного засобу робився відповідний акт, в експертизі прописано номер шасі. На той час можливо було зробити тільки аналогічну експертизу, вони користувалися інтернет ресурсами на той час. Стосовно п`яти однакових авто у висновку, зазначив, що це посилання з інтернет ресурсу на аналогічні транспортні засоби. На його вирішення як експерта не ставилося питання щодо вартості продажу автомобіля. Складений ним висновок вважає повним.

Вимогами частини першої статті 61 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до частини першої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, адже збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною першою статті 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до частини першої статті 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому доведення наявності і обґрунтування розміру шкоди покладається на позивача, який повинен довести, що: заподіяна шкода сталася внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача і тільки такі дії (бездіяльність) стали єдиною і достатньою причиною заподіяння шкоди; шкода є реальною; протиправна дія (бездіяльність) заподіювача шкоди є причиною, а шкода, якої завдано особі, наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідач, у свою чергу, має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди позивачу.

Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням зібраних у справі доказів та встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності зазначених чотирьох елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідачів, що унеможливлює застосування до останніх цивільної відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За приписами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У даному випадку підстави для відшкодування моральної шкоди також відсутні.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин