ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2025 року м. Чернівці

справа № 713/3676/24

провадження №22-ц/822/134/ 25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Сарган Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 05.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 була укладена угода №С-118-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 40000,00 грн. в межах кредитного ліміту, які остання зобов`язалася повернути разом з процентними платежами, які становлять 48% річних.

Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові.

У рахунок погашення основного боргу та сплати процентів позичальник повернула банку 72090,00 грн., останній платіж проведено 04.08.2019 року.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у позичальника виникла заборгованість у розмірі 106386,02 грн., з яких: 40000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено Договір факторингу №16/11-23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право грошової вимоги за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року.

29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право вимоги до відповідачки за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року.

Станом на 16.11.2023 року заборгованість відповідачки складала 106386,02 грн., у тому числі: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Крім того, зазначив, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідачка має також сплатити інфляційні втрати в сумі 19960,45 грн. та три проценти річних в сумі 7353,75 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал»: заборгованість у сумі 133700,22 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 19960,45 грн - інфляційні втрати; 7353,75 грн. - три проценти річних; судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн; на оплату послуг поштового зв`язку відповідно до розрахункового документа; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5200,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року позов ТОВ «Санфорд Капітал» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», заборгованість за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року в сумі 106386,02 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 1927,51 грн. судового збору; 4137,00 грн. витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Санфорд Капітал» - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Санфорд Капітал» просить заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» інфляційних втрат у сумі 19960,45 грн та 3% річних у сумі 7353,75 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким зазначені вимоги задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «Санфорд Капітал» не погоджується із оскаржуваним рішенням в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» інфляційних втрат у сумі 19960,45 грн та 3% річних у сумі 7353,75 грн. Вважає рішення в цій частині необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Посилається на порушення судом норм матеріального права.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено наступне. 05.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 була укладена угода №С-118-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 40000,00 грн. в межах кредитного ліміту, які остання зобов`язалася повернути разом з процентними платежами, які становлять 48% річних.

Відповідно до копії угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-118-0, укладеної 05.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту (доступний ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди становив 40000,00 грн.; максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн.), які остання зобов`язалася повернути разом з процентними платежами (процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 48% річних).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року, станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості становив 106386,02 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Відповідно до копії договору факторингу №16/11-23, укладеного 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» та друкованого реєстру боржників №1 від 16.11.2023 року, АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року в сумі 106386,02 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Як вбачається з копії договору факторингу №29/12-23, укладеного 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» та витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року в сумі 106386,02 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 66386,02 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Відповідно до розрахунку, інфляційні втрати за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року складають 19960,45 грн.; 3% річних за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року складають 7353,75 грн.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

В судове засідання сторони, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, оскільки, відповідно до ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ТОВ «Санфорд Капітал» оскаржує рішення суду лише в частині відмови в позові, зокрема стягненні інфляційних та 3% річних. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ні за договором факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті», ні за договором факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» не передбачалось передання боргу за інфляційними втратами та 3% річних.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Санфорд Капітал» крім тіла та відсотків по кредиту, просило стягнути 3% річних та інфляційні втрати нараховані за період з 06.11.2019 р. по 23.02.2022 р.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. ст. 611, 625 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ні за договором факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті», ні за договором факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» не передбачалось передання боргу за інфляційними втратами та 3% річних.

Однак, судом не враховано наступного.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданих позивачем доказів на підтвердження права вимоги до відповідача, умови договорів факторингу укладених 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» №16/11-23, 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» №29/12-23 про відступлення права вимоги до відповідачки за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року не містять будь - яких обмежень чи застережень щодо обсягу прав нового кредитора в частині нарахування процентів та інфляційних.

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 має грошове зобов`язання перед позивачем.

З огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу, оскільки є підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року в сумі 19960,45 грн. та 3% річних за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року в сумі 7353,75 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Санфорд Капітал» за подання до суду позовної заяви сплатило судовий збір в сумі 2422,40 грн., за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір в розмірі 3633,60 грн.

Враховуючи, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, розподіл судових витрат слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги в сумі 6056грн. (2422,40 + 3633,60).

Позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5200грн.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем в суді першої інстанції було надано :

-зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 5200,00 грн;

-ордер серії АЕ №1310920 від 19.08.2024 року, виданий керівником АО «Альянс ДЛС» Маслюженко М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеного з ТОВ «Санфорд Капітал»;

-копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», відповідно до яких адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати йому на довгостроковій основі правничу допомогу у відповідності до завдання клієнта;

-акт приймання - передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024 року до договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, підписаний керуючим партнером АО «Альянс ДЛС» Маслюженко М. та директором ТОВ «Санфорд Капітал» Маринич Р., згідно якого: адвокатом надано послуги на суму 5200,00 грн., з яких: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1 год. 1200,00 грн; складання та подання до суду позовної заяви 1 год. 4000,00 грн.

Стороною позивача документально доведено понесення витрат на правничу допомогу та підтверджено розмір цих витрат.

Колегія суддів вважає, що заявлена позивачем сума в розмірі 5200 грн. є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом та обсягом виконаних робіт) та підлягає стягненню з відповідача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення суду в частині відмови в позові, постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК, є підставою для часткового скасування рішення та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення зазначених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 19960,45 грн. та 3% річних в сумі 7353,75 грн. - скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 19960,45 грн. та 3% річних в сумі 7353,75 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» за кредитним договором №С-118-0 від 05.04.2019 року інфляційні втрати за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року в сумі 19960,45 грн. та 3% річних за період з 06.11.2019 року до 23.02.2022 року в сумі 7353,75 грн.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 6056 грн. судового збору та 5200грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк