Справа № 206/3309/22
Провадження № 2/191/245/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 січня 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в режимі відеоконференції з власних засобів в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матухно Інна Анатоліївна, до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він проходить службу на посаді командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
03.09.2022 року він засобами телекомунікаційного зв`язку через застосунок WhatsApp від свого безпосереднього керівника - командира НОМЕР_2 бригади Обр ТрО в/ч НОМЕР_3 полковника ОСОБА_3 отримав відеозапис тривалістю 05:48 хв., в якому відповідач зазначила недостовірну інформацію стосовно нього, мовою оригіналу, зокрема :
«Доброго дня всім. Я, ОСОБА_4 , президент Благодійного фонду
«Мрія в долонях» і начальник штабу ТрО Синельніковського району. Наразі 2
вересня 2022 року 16:25 на годиннику. Я стою біля військової прокуратури, чекаю
листа від наших хлопців. В чом суть. В чом проблема. Вже кілька місяців я бьюся
за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку. На
перевірку алко і наркозалежності. Ще раз повторюю, алко і наркозалежності. Я потребую перебірки цього захисника. Скажімо так, цього керівника. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється то в такому стані. Ось в оцих закритих очках і з такими неадекватними поведінкою, що хлопці мені це кажуть і я скільки їм казала запишіть звернення, звертайтесь до прокуратури. Вони не вірять, що їм допоможуть. Розумієте.» «Наразі хлопці подзвонили та сказали, що комбат заїздив до них на позиції кілька днів назад, значить їм нагнув, зброї нема, керівництва нема, ну формат пушечного м`яса. То єсть було 100 чоловік, на вчора було 45, сьогодні за добу загинуло ще 9 і ну просто анархія. А людину то не цікавить. Розумієте? Коли на прошлій неділі, я, мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку, п яний. Знаєте чим все закінчилось?Нічим. Приїхала поліція на виклик. Він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому що навіть людина не знімала навіть військову форму, розумієте? Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат. Я проти. Я
хочу, щоб наші чоловіки повернулись з перемогою додому. Яка то перемога, якщо в нас наркоман. Якщо ще раз скажу.» «Я не хочу, щоб такі бездарі керували нашими хлопцями.» «Я не хочу, щоб така гидотна, була, є у нас. Я не хочу».
Поширена відповідачем інформація порушує особисті немайнові права позивача, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього з боку осіб, які отримали відеозвернення відповідача. З відеозапису вбачається, що в ньому йде мова про позивача ОСОБА_1 про що відповідач сама зазначила у відео. Враховуючи, що негативна інформація щодо позивача, висловлена/розповсюджена відповідачем, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така
інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача є наклепом. На підставі цього, вищезазначена інформація має бути спростована у такий точно спосіб, яким була поширена. Розповсюджена відносно позивача інформація, ганьбить його як офіцера Збройних Сил України, військовослужбовця, учасника бойових дій, з огляду на наступне.
Конкретний спосіб поширення відповідачем даного відеозапису позивачу невідомий. Однак, в самому відео відповідач зазначає, що вказане відео буде направляти волонтерам. Позивач отримав вказаний відеозапис від свого безпосереднього командира, який в свою чергу отримав його від командування Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тому вбачається, що відповідач вказаний запис направляла до командування Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та до іншого кола невстановлених осіб, у зв`язку з чим відбулося поширення вказаної інформації.
Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто
не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Між тим, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивач за власної ініціативи пройшов медичний огляд за результатами якого видано довідку про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №441 від 20.09.2022 р., виданої лікарем Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_5 . Відповідальне виконання службових обов`язків позивачем підтверджується службовою характеристикою, виданої безпосереднім начальником полковником ОСОБА_3 , відповідно до якої підполковник ОСОБА_1 , зокрема, стосунки з підлеглими будує на підставі законної вимогливості та справедливості, здатний протистояти негативному впливу з їх боку. При виконанні службових обов`язків порушень законності не допускає. Займаній посаді відповідає. Як відповідач ОСОБА_2 зазначає у відеозаписі від 02.09.2022 р. мовою оригіналу: «Коли на прошлій неділі, я, мені люди сказали, що наш комбат гуляє в
парку, п`яний. Знаєте чим все закінчилось? Нічим. Приїхала поліція на виклик. Він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому що навіть людина не знімала
навіть військову фору, розумієте? Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат». Стосовно зазначеного вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до довідки №698 від 12.10.2022 р., виданої начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_4 майором ОСОБА_6 , підполковник ОСОБА_1 , командир військової частини НОМЕР_4 , який постійно знаходився в районі виконання бойового завдання батальйону та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації: з 01 серпня до 31 серпня 2022 року; з 01 вересня до 12 вересня 2022 року. З урахуванням зазначеного, недостовірна інформація зазначена відповідачем не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Відповідач у відеозаписі від 02.09.2022 р. не посилається на жодні об`єктивні докази та/або посилання на конкретні джерела інформації, які б підтверджували, що позивач при виконанні службових обов`язків перебуває в неналежному стані або під впливом будь-яких препаратів, що порушує статут
Внутрішньої служби Збройних Сил України тощо. Аналіз висловленої відповідачем інформації свідчить про те, що у ній висловлено не оціночне суб`єктивне судження відносно позивача, не особисте відношення автора до нього, а стверджується щодо об`єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевірені. Таким чином, відповідач фактично звинуватила позивача у скоєнні адміністративного правопорушення або злочину, порушенні статуту ЗСУ безпідставно, при цьому не надавши ніяких доказів. Отже, позивач вважає, що
інформація, розповсюджена відповідачем є недостовірною інформацією. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Враховуючи те, що інформація містить твердження відповідача про порушення позивачем норм чинного законодавства, а відповідно і принципів моралі, вона є негативною. Поширюючи негативну та недостовірну інформацію про позивача, відповідач не зробила належного посилання на те, що інформація нею отримана з офіційних джерел, а тому є достатні підстави стверджувати, що інформація про позивача поширена є неправдивою, недостовірною та носить негативний характер щодо нього. Вищевикладена інформація не має статусу офіційної, та не підтверджена доказами. Внаслідок поширення відповідачем негативної недостовірної інформації відбулось порушення особистих немайнових прав позивача на повагу до гідності та честі та на недоторканність ділової репутації, оскільки така інформація спотворила та принизила оцінку діяльності позивача з боку керівництва та підлеглих, громадськості та суспільства, породила сумніви щодо дотримання ним моральних норм. Зазначене в сукупності підтверджує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між поширенням відповідачем недостовірної інформації та приниженням честі, гідності та ділової репутації позивача. Отже, оспорювана інформація не відповідає дійсності, не підтверджується жодними доказами, є негативною, створює негативне уявлення про позивача ОСОБА_1 та безпосередньо порушує його особисті немайнові права, завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації.
Виходячи з викладеного відносно позивача було поширено недостовірну інформацію, тобто відомості, що не відповідають дійсності, які викладені неправдиво та мають яскраво виражений негативний характер, а також принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 , тобто порушують його немайнові права, а тому підлягають визнанню недостовірними.
Поширення вказаного відео відповідачем завдало позивачу моральної шкоди, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до лікаря, що підтверджується листом з приймального відділення КНП «Першотравенська МЛ» від 15.09.2022 р. та піти у відпустку, що підтверджується витягом із Наказу №215 від 17.09.2022 р.
Враховуючи вище викладене, внаслідок поширення недостовірної, образливої інформації про позивача, була принижена його честь, гідність та ділова репутація, в його житті настали вимушені зміни, пов`язані з необхідністю відновлення своєї ділової репутації перед керівництвом та підлеглими, що в сукупності спричинило йому моральні страждання внаслідок дій відповідача. Між протиправними діями відповідача та вимушеними змінами в житті позивача, які спричинили йому моральну шкоду є прямий причинний зв`язок, тому
позивач просить суд стягнути моральну шкоду завдану розповсюдженням
недостовірної інформації в розмірі 10 000,00грн.
У зв`язку з цим, просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , розповсюджену ОСОБА_2 інформацію в відеозаписі від 02.09.2022 р. (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд), яка була направлена Регіональному управлінню Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наступну інформацію: «Вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку. На перевірку алко і наркозалежності. Ще раз повторюю, алко і наркозалежності. Я потребую перевірки цього захисника. Скажімо так, цього керівника. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється то в такому стані. Ось в оцих закритих очках і з такими неадекватними поведінкою...», « наразі хлопці подзвонили та сказали, що комбат заїздив до них на позиції кілька днів назад, значить їм нагнув, зброї нема, керівництва нема, ну формат пушечного м`яса. То єсть було 100 чоловік, на вчора було 45, сьогодні за добу загинуло ще 9 і ну просто анархія. А людину то не цікавить. Розумієте? Коли на прошлій неділі, я, мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку, п`яний. Знаєте чим все закінчилось? Нічим. Приїхала поліція на викли. Він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому що навіть людина не знімала навіть військову форму, розумієте? Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат. Я, проти. Я хочу, щоб наші чоловіки повернулись з перемогою додому. Яка то перемога, якщо в нас наркоман. Якщо ще раз скажу.»; Зобов`язати ОСОБА_2 , протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили, спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію у спосіб її поширення, а саме: шляхом направленням до Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (
АДРЕСА_1 ) відеозапису зі спростуванням недостовірної інформації, зазначеної у віодезаписі від 02.09.2022 р. (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд), що стосується командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Силтериторіальноїоборони«Схід» ОСОБА_1 з наступним змістом: «Повідомляю, що не відповідає дійсності інформація, що зазначена мною, ОСОБА_2 , в відеозаписі від 02.09.2022р. (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд) про те, що вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку. На перевірку алко і наркозалежності. Ще раз повторюю, алко і наркозалежності. Я потребую перевірки цього захисника. Скажімо так, цього керівника. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється то в такому стані. Ось в оцих закритих очках і з такими неадекватними поведінкою...», «наразі хлопці подзвонилитасказали,що комбат заїздив до них на позиції кілька днів назад, значить їм нагнув, зброї нема, керівництва нема, ну формат пушечного м`яса. То єсть було 100 чоловік, на вчора було 45, сьогодні за добу загинуло ще 9 і ну просто анархія. А людину то не цікавить. Розумієте? Коли на прошлій неділі, я, мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку, п`яний. Знаєте чим все закінчилось? Нічим. Приїхала поліція на виклик. Він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому що навіть людина не знімала навіть військову форму, розумієте?Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат. Я проти. Я хочу, щоб наші чоловіки повернулись з перемогою додому. Яка то перемога, якщо в нас наркоман. Якщо ще раз скажу». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану розповсюдженням недостовірної інформації в розмірі 10 000,00 грн..
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також зазначила, що позивач звертався до лікаря 15.09.2022 року щодо тривожності та напруженого стану.
В судове засідання не з`явилися відповідач та представник відповідача, хоча неодноразово повідомлялися про судові засіданні належним чином. Неодноразові заяви представника відповідача про відкладення судових засідань у зв`язку з його перебуванням у відрядженнях та зайнятістю у слідчих діях не є поважними причинами, оскільки жодних належних документальних цьому підтверджень суду не було надано. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. Крім того, скориставшись своїм правом, представником відповідача надано відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог, останній зазначив, що дана позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, виходячи з наступного. Відповідно до ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати в поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Тобто праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. За таких обставин, з огляду на необхідність громадського контролю за діяльністю державних органів та посадових осіб інформація, яка розповсюджується щодо державних посадовців, публічних осіб є суспільно важливою інформацією, а обмеження щодо розповсюдження цієї інформації та межі критики та оцінки поведінки є більш ширшими ніж межі критики та оцінки поведінки пересічного громадянина. Публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони обираючи кар`єру публічної особи погодились на таку увагу. Під поширенням інформації слід розуміти : опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Крім того, необхідно також зауважити, що відповідно до ч.ч.1,» ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Отже, чинним законодавством не передбачено можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тому що вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи, які є публічними фігурами, мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. З врахуванням вищевикладеного, приходять до висновку, що вислови відповідача свідчать про критичну оцінку ситуації, що склалася між сторонами. Таким чином, ОСОБА_2 мала право висловлювати критичні зауваження відносно роботи позивача ОСОБА_1 , оскільки вказана інформація була отримана нею від підлеглих останнього. Оголошення такої інформації проводилося з метою подальшої її перевірки. Відповідач ОСОБА_2 зверталися із зверненням до правоохоронних органів та керівництва позивача з приводу порушення останнім законодавства, дисциплінарного статуту. Крім того, висловлювання відповідача : «Наразі хлопці подзвонили та сказали, що комбат заїздив до них на позиції кілька днів назад, значить їм нагнув, зброї нема, керівництва нема, ну формат пушечного м`яса. То есть було 100 чоловік, на вчора було 45, сьогодні за добу загинуло ще 9 і ну просто анархія. А людину то не цікавить. Розумієте? Коли на прошлій неділі, я, мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку, п`яний. Знаєте чим все закінчилось? Нічим. Приїхала поліція на виклик. Він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому що навіть людина не знімала навіть військову форму, розумієте? Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат. Я проти. Я хочу, щоб наші чоловіки повернулись з перемогою додому. Яка то перемога, якщо в нас наркоман. Якщо ще раз скажу. » «Я не хочу, щоб такі бездарі керували нашими хлопцями.» «Я не хочу, щоб така гидотна, була, є у нас. Я не хочу» не є достатньо конкретизовані, в них вона говорить про комбата та хлопців, які гинуть. Позивач не навів доказів, що інформація, яку розповсюдила ОСОБА_2 є недостовірною і стосується саме його. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року в справі №551/881/16-ц, відповідно до статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Окрім того, вказані висловлювання з боку відповідача, не розповсюджувались для великого кола осіб, та не стали загальнодоступні, та стосувалась критики позивача як посадової особи, який проходить службу на посаді командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », і який в силу своєї посади повинен бути готовий до критики із значно ширшою допустимою межею. Позивач у позовній заяві жодним чином не довів, що дані висловлювання є категоричними фактами, вони відображають лише власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, а тому не є недостовірною інформацією, що відповідно до статті 277 ЦК України підлягає спростуванню. Крім того, матеріали справи не містять доказів стосовно того, що відповідач публічно звинуватив позивача у вчиненні протиправних дій. Разом з тим, частина спірної інформації є критикою у контексті діяльності позивача, як керівника. Поширення таких висновків відповідачем повинно оцінюватись з точки зору суспільно відповідальної поведінки будь якої особи перед суспільством, а аналіз таких висновків повинен здійснюватися суспільством на основі усієї інформації отриманої з різних джерел.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно копії посвідчення офіцера Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 має військове звання підполковник, та займає посаду командир батальону в/ч НОМЕР_6 . Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій безстроково.
Згідно службової характеристики ОСОБА_1 має військове звання ОСОБА_7 , займає посаду командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за час проходження служби на цій посаді зарекомендував себе з позитивного боку, як грамотний керівник та високопрофесійний спеціаліст. Вміло використовує вимоги керівних документів, які регламентують діяльність, стосунки з підлеглими будує на підставі законної вимогливості та справедливості, до виконання своїх службових обов`язків ставиться з відповідальністю, за своїми діловими якостями може виконувати завдання у великих обсягах, при вирішенні службових питань вирізняється високою оперативністю та компетентністю, вимогливий до себе та підлеглих, проявляє розумну ініціативу та наполегливість, постійно працює над удосконаленням свого професійного рівня, має високі організаторські здібності, здатний націлити колектив на виконання намічених завдань, завжди враховує в роботі думки та пропозиції підлеглих, завжди прагне бути об`єктивним, виважений, вміє триматися коректно з усіма, дисциплінований, порушень закону та статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України не допускає, займаній посаді відповідає.
Згідно довідки начальника штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_4 майора ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , командир в/ч НОМЕР_4 , постійно знаходився в районі виконання бойового завдання батальону та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф : з 01.08. до 31.08.2022 року; з 01.09. до 12.09.2022 року.
Відповідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №441 від 20.09.2022 року, результат огляду ОСОБА_1 психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання відсутні. Огляд був проведений в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.
Згідно витягів з наказів командира в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 у період з 17.09.2022 року по 26.09.2022 року перебував у відпустці за сімейними обставинами та з інших поважних причин.
Згідно дослідженого судом відеозапису відповідачка ОСОБА_2 02.09.2022 року висловила інформацію щодо комбата ОСОБА_1 .
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
У відповідності з ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів
і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Згідно положень ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
У постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти : опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.
Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак у цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів із використанням мовностилістичних засобів.
Судження це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
Таким чином, одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Отже, суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).
У справах про спростування недостовірної інформації саме на позивача покладено обов`язок довести, що інформація є недостовірною та факт поширення її відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено особисті немайнові права позивача.
Частиною першою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.
Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).
Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, висновками експертів.
Оскільки дане відеозвернення було отримане позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку через застосунок WhatsApp від свого безпосереднього керівника командира НОМЕР_2 бригади Обр Тро в/ч НОМЕР_3 полковника ОСОБА_3 , то воно є таким, що доведено до відома хоча б одній особі, тому суд дійшов висновку, що інформація, викладена в даному відеозверненні, є поширеною відносно позивача, про що й не заперечувалося відповідачем у відзиві.
При цьому частина інформації відносно позивача ОСОБА_1 у відеозаписі відповідачки від 02.09.2022 року, а саме: «Вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку алко і наркозалежності. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється, то в такому стані, в закритих очках і з такою неадекватною поведінкою. Коли на прошлій неділі мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку п`яний, знаєте чим все закінчилось ? Нічим. Приїхала поліція на виклик, він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому, що людина не знімала навіть військову форму, розумієте ? Яка то перемога, якщо в нас наркоман», висловлена у формі констатації фактів. Але, дана інформація не відповідає дійсності та була спростована представником позивача, а саме, позитивною службовою характеристикою ОСОБА_1 , довідкою про його постійне знаходження в районі виконання бойового завдання батальйону та приймання ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 1 серпня до 12 вересня 2022 року, що свідчить про те, що наприкінці серпня 2022 року останній не міг перебувати в парку, як у відеозаписі висловилася відповідачка («…Коли на прошлій неділі мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку…»), а також довідкою про проходження психіатричного огляду, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин. Тож дана частина інформації, яку поширила відповідачка відносно позивача, в розумінні вищезазначених норм законодавства не може вважатись її оціночними судженнями, а є фактичними твердженнями.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 в відеозаписі від 02.09.2022 року, а саме в частині: ««Вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку алко і наркозалежності. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється, то в такому стані, в закритих очках і з такою неадекватною поведінкою. Коли на прошлій неділі мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку п`яний, знаєте чим все закінчилось ? Нічим. Приїхала поліція на виклик, він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому, що людина не знімала навіть військову форму, розумієте ? Яка то перемога, якщо в нас наркоман», підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (аналогічна позиція наведена в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» за № 1 від 27 лютого 2009 року). За таких обставин підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію у спосіб її поширення.
Викладені у відзиві доводи відповідача, що дана частина поширеної нею інформації є оціночними судженнями, є безпідставними, оскільки були спростовані позивачем документальними доказами. Надані ж представником відповідачки копія звернення бійців 108 бригади НОМЕР_1 батальйону ТРО від 09.02.2022 року до благодійного фонду в особі ОСОБА_8 та копія звернення президента благодійного фонду ОСОБА_2 до командира в/ч НОМЕР_8 щодо дій підполковника ОСОБА_9 не є належними доказами на підтвердження того, що частина поширеної відповідачкою інформації є її критичними зауваженнями відносно роботи ОСОБА_1 .. Так, відповідачка ОСОБА_2 , не отримавши відповіді від командира військової частини на її звернення та не перевіривши викладених бійцями у їх зверненні скарг на ОСОБА_1 , розповсюдила частково неправдиву інформацію щодо позивача, що також свідчить про те, що така інформація є фактичними твердженнями.
Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання ОСОБА_2 спростувати відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, а саме в частині: «.. наразі хлопці подзвонили та сказали, що комбат заїздив до них на позиції кілька днів назад, значить їм нагнув, зброї нема, керівництва нема, ну формат пушечного м`яса. То есть було 100 чоловік, на вчора було 45, сьогодні за добу загинуло ще 9 і ну просто анархія. А людину то не цікавить. Розумієте?.. Людина гуляє, а хлопці гинуть. Це комбат? Це не комбат. Я проти. Я хочу, щоб наші чоловіки повернулись з перемогою додому. Якщо ще раз скажу», то вона задоволенню не підлягає, оскільки містить критику та суб`єктивну оцінку відповідачкою дій позивача, тобто є оціночними судженнями, а тому не є предметом судового доказування, внаслідок чого й не підлягають задоволенню.
Згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3, 9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації принижено честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 , який має військове звання «Підполковник», з 13.01.2022 року перебуває на посаді командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », характеризується як високопрофесійний спеціаліст, грамотний керівник, стосунки з підлеглими будує на підставі законної вимогливості та справедливості, до виконання своїх службових обов`язків ставиться з відповідальністю, дисциплінований, порушень закону та статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України не допускає. Враховуючи дані обставини у своїй сукупності, глибину його душевних хвилювань, ступінь зниження його престижу, честі, гідності та ділової репутації під час воєнного стану, його статус, наявність у нього вимушених змін, пов`язаних з необхідністю відновлення своєї ділової репутації перед керівництвом та підлеглими, а також з урахуванням обставин та характеру правопорушення, способу поширення відносно нього недостовірної інформації, разом з тим, дотримуючись вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.
Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4239,20 грн.
На підставі викладеного та ст.ст. 3,28,32,68 Конституції України, ст.5,30 Закону України «Про інформацію», керуючись ст. ст. 15, 23, 201, 277, 297, 299, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 76, 81, 88, 89, 201, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розповсюджену ОСОБА_2 інформацію в відеозаписі від 02.09.2022 року (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд), яка була направлена Регіональному управлінню Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: «Вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку алко і наркозалежності. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється, то в такому стані, в закритих очках і з такою неадекватною поведінкою. Коли на прошлій неділі мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку п`яний, знаєте чим все закінчилось ? Нічим. Приїхала поліція на виклик, він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому, що людина не знімала навіть військову форму, розумієте ? Яка то перемога, якщо в нас наркоман».
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію у спосіб її поширення, а саме шляхом направлення до Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) відеозапису із спростуванням недостовірної інформації, зазначеної у відеозаписі від 02.09.2022 року (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд), що стосується командира НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 з наступним змістом: «Повідомляю, що не відповідає дійсності інформація, що зазначена мною, ОСОБА_2 , у відеозаписі від 02.09.2022 року (загальною тривалістю 5 хвилин 48 секунд) про те, що «Вже кілька місяців я бьюся за те, щоб вивести комбата батальйону НОМЕР_1 Ігоря Заглинського на перевірку алко і наркозалежності. Людина, яка дуже рідко з`являється на позиціях, а якщо з`являється, то в такому стані, в закритих очках і з такою неадекватною поведінкою. Коли на прошлій неділі мені люди сказали, що наш комбат гуляє в парку п`яний, знаєте чим все закінчилось ? Нічим. Приїхала поліція на виклик, він откупився і гуляв далі. Потім поїхав. При тому, що людина не знімала навіть військову форму, розумієте ? Яка то перемога, якщо в нас наркоман».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , моральну шкоду, завдану розповсюдженням недостовірної інформації, в розмірі 10 000 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено 22.01.2024 року.
Суддя Т. В. Прижигалінська