Провадження № 2/953/167/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2025 року м. Харків
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Короткий зміст позовних вимог.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між сторонами був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час діти мешкають разом із позивачем. Приблизно з березня 2022 року відповідач покинув сім`ю, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, його місце мешкання наразі невідомо, в лавах ЗСУ відповідач не перебуває. До Московського районного суду м. Харкова позивачем було подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Домовленості або шлюбного договору щодо порядку поділу спільного майна між позивачем та відповідачем не укладалося. У шлюбі з відповідачем було набуто нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Оскільки в добровільному порядку вирішити питання поділу майна відповідач відмовляється, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.
Аргументи учасників справи.
Відповідач відзив на позов не надав, з будь-якими заявами та клопотанням не звертався.
Рух справи.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року позовну заяву передано за виключною підсудністю до Київського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 03 червня 2024 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, подану представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кравченко С.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, подану до Київського районного суду міста Харкова 30 квітня 2024 року, підготовче провадження у цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
16 грудня 2024 року на виконання ухвали суду від 03 грудня 2024 року судом одержано від Азово-Чорноморської інвестиційної компанії належним чином завірену копію договору купівлі-продажу цінних паперів № 3883-16/3882-16/БВ від 08.11.2016, укладений між Азово-Черноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_2 .
20 січня 2025 року на виконання ухвали суду від 03 грудня 2024 року судом одержано від КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» відповідь, в якій зазначено, що КП «БТІ» не є зберігачем реєстраційних справ. КП «БТІ» здійснює функції зберігача інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території міста Харкова. Згідно з наявними даними відділу збереження технічної документації КП «БТІ», інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 не створювалась, не обліковується та станом на 25.12.2024 у КП «БТІ» відсутня.
23 січня 2025 року на виконання ухвали суду від 03 грудня 2024 року судом одержано від ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТ» відповідь, в якій зазначено, що внаслідок зміни всіх керівників підприємства, а також внаслідок військових дій, частина архіву підприємства не збереглись, в тому числі запитуваний договір бронювання та акт прийому-передачі нерухомого майна.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Кравченка С.М., судом одержано заяву, в якій останній просить провести розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач у своїй заяві не заперечувала проти прийняття рішення в заочному порядку за відсутності відповідача.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1632, під час державної реєстрації позивач своє прізвище змінила з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ).
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 10 грудня 2014 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 10 грудня 2014 року).
Відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів № 3883-16/3882-16/БВ від 08.11.2016, укладеного між Азово-Черноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_2 , продавець зобов`язується передати цінні папери, зазначені у п. 1.2 цього договору у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти ці ЦП та сплатити за них грошову суму, вказану у п. 1.4 цього договору. Товар, який отримує покупець при погашенні облігацій: одна облігація серії «S» дає право на отримання 0,1 кв.м. загальної площі квартири у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_3 . Договірна вартість ЦП (сума договору) складає 1380000 грн.
Відповідно до заключення спеціаліста з оцінки майна оцінювача ТОВ «Аргумент-Експерт» ОСОБА_7 вартість квартири, загальною площею 98,4 м 2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , складає 3120700 грн.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з ч.ч. 1,2,4,5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
У справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.
Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У статті 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна, складеного на виконання договору договір купівлі-продажу цінних паперів, укладеного 08.11.2016 між Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та відповідачем ОСОБА_2 , сторони набули право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .
Доказів на спростування презумпції права спільної сумісної власності подружжя відповідачем не надано.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін та підлягає поділу, суд вважає за необхідне поділити дане спільне майно подружжя виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Щодо судових витрат
Згідно квитанції №С076-ХСР3-Р9РР-НС09 від 13 грудня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 8052 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 8052 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 8052 гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Суддя Т.В. Бобко