Провадження № 2/357/1578/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2024 представник позивача, адвокат Ушакевич Марина Петрівна, звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 29.10.2024, обґрунтовуючи тим, що10.07.2018між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду №С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу та надав клієнту кредит, шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн, ліміт кредитної лінії, який доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5000,00 грн, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, а позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором кредиту та відповідно до довідки, заборгованість відповідача станом на 19.12.2023 становить 15659,86 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 9659,86 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» було укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого, AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС`зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк».22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до якого, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС», за таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 перейшло право за угодою№С-600-0 від 10.07.2018, що укладено між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .. Тому, просила у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»» суму заборгованості за Договором №С-600-0 від 10.07.2018 в розмірі 15659,86 грн, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

28.11.2024, після отримання відповіді на запит звідділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

11.12.2024 відповідач - ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та незаконними, матеріали справи не містять доказів на підтвердження прострочення, неналежне/несвоєчасне виконання зобов`язань, чи взагалі наявності заборгованості та її розміру, а тому вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 6000 грн, він вважає дані вимоги безпідставними та незаконними, оскільки заборгованості не має, будь-яких досудових вимог він не отримував. Так, з виписки по рахунку, складеної за період з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається, що за відкритим рахунком операції здійснювались з 30.07.2018 по 30.09.2019, остання проводка від 30.09.2019. Отже, після 30.09.2019 руху коштів на рахунку не було. Відповідно до виписки з рахунку з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається, що дебет рахунку становить 39709,17 грн, як і кредит рахунку 39709,17 грн, вхідний - 0, вихідний - 0. Дебет і кредит є стандартизованими методологічними прийомами бухгалтерського обліку, що відповідно до виду рахунку (активний чи пасивний) відображає прихід та витрату коштів власника рахунку. Враховуючи, що дохідна та витратна частини поточного рахунку тотожні, то надані позивачем докази підтверджують, що будь-яка заборгованість у нього на момент переходу права вимоги до позивача була відсутня. Таким чином, відомості довідки-розрахунку про заборгованість за основним боргом 6000,00 грн спростовуються випискою по рахунку. Щодо правомірності вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 9659,86 грн, то оскільки позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, зокрема, щодо нарахованих відсотків, за відсутності документів, які б свідчили про рух коштів по відкритому рахунку після 30.09.2019, відомостей про строк та терміни, періоду та сум нарахованих за користування кредитними коштами відсотків. Вважає визначену позивачем суму заборгованості не доведеною належними, допустимими та достатніми доказами. Єдиний наданий позивачем документ - довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 19.12.2023 - не містить відомостей щодо періоду, за який утворилася заборгованість з тіла кредиту та періоду, за який нараховані відсотки, враховуючи закінчення строку кредитування (дії картки), з неї не вбачається також ні відсоткову ставку, ні залишкової суми кредиту, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки, ні дані про суми, що були сплачені позичальником, ні інших необхідних даних. Разом з тим, в матеріалах справи взагалі відсутній розрахунок заборгованості відсотків за користування кредитом. Доведення позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» умов кредитування і наявності заборгованості за відсотками є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 9659,86 грн. Щодо строків давності. Відповідно до виписки з рахунку з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається здійснення операцій за рахунком з 30.07.2018 по 30.09.2019 з Дебетом - 39709,17, Кредитом - 39709,17, вхідним - 0, вихідним - 0. Отже, трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості слід обраховувати з 30 вересня 2019 року, а з позовом товариство звернулося лише 30 вересня 2024 року. Водночас, строк позовної давності для подачі позивачем позовної заяви про стягнення заборгованості сплив 30.09.2022, що є підставою для відмови у позові згідно із частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. Предмет спору у цій справі не є складним і не може займати значної витрати часу на проведення консультації, вивчення документів, вироблення правової позиції в спірних правовідносинах, підготовки проекту позовної заяви, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних, враховуючи той факт, що Адвокатське об`єднання надає абсолютно ідентичну правничу допомогу цьому ж позивачу (зокрема це вбачається з Акту №1 прийому-передачі правової допомоги від 05.09.2024), адвокат приймає участь в якості представника цього ж позивача у багатьох подібних /однотипних справах, де докази є одними й тими ж. Представнику залишилось лише змінювати в позовах лише дати, суми, номера договорів та прізвища Відповідачів. Крім того ціна заявленого позивачем позову складає 15659,86 грн, а сума заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу - 7000 грн, судовий збір 3028 грн, що в сукупності сума витрат становить більше ніж половина ціни позову. З огляду на сталу практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, складення позовної заяви, чим фактично обмежилося надання таких послуг адвокатом, не потребувало додаткових зусиль та знань, великої тривалості часу адвоката, як і відсутня необхідність у проведенні окремої консультації, та додатковому вивченню документів.Враховуючи предмет спору, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, враховуючи його майновий стан (наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність захворювань та потреба в проведенні операції) - вважає, що наявні підстави для зменшення розміру витрати на правничу допомогу адвоката до 600 грн.Вважає, що сума 600 грн є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат їхдійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Тому, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зокрема, відмовити у задоволенні позову відмовити з підстав спливу строку позовної давності.

19.12.2024 представник позивача, адвокат Ушакевич Марина Петрівна, подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що ознайомившись зі змістом відзиву, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає, що позовні вимоги є цілком законними, обґрунтованими та такими, що відповідають процедурі та вимогам чинного законодавства, а наданий відзив на позовну заяву не аргументованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на наступне. В розумінні положень п. 13 та 19 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України строк позовної давності продовжується на період дії карантину та на період дії воєнного стану, перебіг такого строку зупиняється, а тому строк позовної давності по даній справі не є пропущеним. Зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача підтверджено випискою з його рахунку. Отже, з моменту зарахування кредитних коштів у визначеному кредитним договором розмірі на поточний рахунок клієнта банк вважається таким, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Надані банком виписки за картковим рахунком позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість за кредитом, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Заборгованість за тілом кредиту становить саме 6000 грн, оскільки відповідно до інформації з виписки по рахунку відповідача саме така сума була перерахована на відповідний рахунок, а кредитний ліміт у 5000 грн свідчить про обмеження за одну трансакція (видачу одноразово коштів) банком позичальнику в межах кредитного ліміту у 200 000 грн. Позивач просить суд врахувати, що наданий суду розрахунок заборгованості було складено АТ «Ідея Банк» на дату 19.12.2023, саме на момент відступлення права вимоги за кредитним договором № C-600-0 від 10.07.2018.ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до вище зазначеного Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим боргом по кредитному договору. Зважаючи на ті обставини, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до вище зазначеного Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим боргом по кредитному договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не мав можливості сформувати розрахунок заборгованості за Договором № C600-0 про видачу кредитних коштів. Довідка розрахунок сформована станом на 19.12.2023, де зазначена основна заборгованість, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками й заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Зазначена дата 19.12.2023 у довідці розрахунку свідчить про дату складання такого документа, а тому твердження відповідача про ненадання належних доказів наявної заборгованості, свідчать про неознайомлення сторони із матеріалами справи та ґрунтується лише на власних припущеннях. У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 не заперечує факт укладення Угоди № C-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки від 10.07.2018 та отримання в подальшому грошових коштів. Також, ОСОБА_1 свідомо звернувся до Банку з метою отримання грошових коштів та згідно умов кредитного договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. А, оскільки чинним законодавством України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту № C-600-0 від 10.07.2018 та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 становить 15659,86 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9659,86 грн, заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн.В матеріалах справи міститься виписка по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 . Виписка по рахунку яка додана до позову, складена АТ «Ідея Банк» сформована та підписана згідно до вимог чинного законодавства, як первинний бухгалтерський документ посвідчує наявність заборгованості, відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно даної виписки у графі «Кредит» можна прослідкувати кошти, що надійшли, шляхом поповнення картки, а в графі «Дебет» відображаються кошти, які використовував відповідач на свої споживчі цілі. У графі «Призначення» відображені усі поповнення та витрати боржника із зазначенням конкретних місць здійснення і характер використання коштів. Графа «Кредит» відображає сум внесених Клієнтом грошових коштів, а графа «Дебет» містить інформацію щодо сум, які були розподілені Банком відповідно до графіку внесення платежів. А тому, посилання відповідача на відсутність заборгованості за вказаним кредитом не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач у відзиві заперечує щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката Ушакевич М.П. - 7 000 грн. Однак, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не визнає заперечень ОСОБА_1 та зазначає наступне, адвокат Ушакевич М.П. зазначила такий розмір витрат на правничу допомогу зважаючи на договірні умови Договору про правову допомогу між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» із вказівкою на фіксовану ставку розміру правової допомоги у розмірі 7000 грн. Так, між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024. Сторони в п.п. 3.1.1 додатковою Угодою до Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду, зокрема у розмірі 7000,00 грн, за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників. На виконання умов визначених розділом 3 Договору складено акт №1 від 05.09.2024 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості. Відповідно до Акту, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 182000,00 грн., в котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника ОСОБА_1 за Угодою №C-600-0, що була сплачена ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» Об`єднанню в повному обсязі, та підтверджується платіжним дорученням. Представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи. Враховуючи, вище викладене розмір витрат на правову допомогу адвоката Ушакевич М.П. є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню відповідачем за результатами розгляду даної справи. Отже, у зв`язку з тим, що Відповідач обґрунтовує свої вимоги за допомогою припущень, а тому, вимоги відповідача є безпідставними та не повинні братися до уваги. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача, адвокат Ушакевич Марина Петрівна, у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві та відповіді на відзив просила розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просиврозгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що 10.07.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-600-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (а.с. 5-6), згідно якого Банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Згідно п. 3 Договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт встановлюється в розмірі 200000,00 грн та ліміт кредитної лінії, який доступний клієнту становить 5000,00 грн.

Згідно п. 3.3 Договору за користування коштами кредитної лінії позичальник сплачує проценти в розмірі 48,00 % річних.

Згідно положень п. 5.1 Договору клієнт ознайомлений з умовами договору , що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою: www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Згідно положень п. 5.3 Договору позичальник заявляє та гарантує, що вся інформація, відомості та документи, які надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності, кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, Банк перед укладення угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену чинним законодавством, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу угоди йому вручено Банком при підписанні даної Угоди. Умови даної угоди він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.

Згідно п. 7 Договору ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами і діє протягом строку кредитування, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою.

Також, 10.07.2018 ОСОБА_1 було підписано заяву на укладення договору про використання аналога власноручного підпису, заяву №С-600-0 на приєднання до договору добровільного страхування життя, паспорт споживчого кредиту та згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії (а.с. 7-8, 9, 10-11, 12).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Встановлено, що вказаний кредитний договір між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 10.07.2018 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що не заперечується відповідачем.

Встановлено, що 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» укладено договір факторингу №19/12-2023 (а.с. 49-55), відповідно до якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді АТ «Ідея Банк» фактору в електронному вигляді. Друкований Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору факторингу загальна сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги, по реєстру боржників складає 11776112,00 грн.

Згідно положень п. 4.1 Договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту сум фінансування, вказану у п. 3.1 договору, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників, договору, за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору, за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору.

Згідно платіжної інструкції №45 від 20.12.2023 (а.с. 59), фактор - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» сплатило клієнту - AT «Ідея Банк» суму фінансування в розмірі 11576112,00 грн та згідно платіжної інструкції №611 від 17.10.2023 (а.с. 60), фактор - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» сплатило клієнту - AT «Ідея Банк» гарантійний внесок згідно договору про участь в торгах від 15.10.2020 в розмірі 200000,00 грн.

Відповідно до Реєстру боржників №3 до договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 (а.с. 56-58) ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018 в сумі 15659,86 грн.

22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023 (а.с. 61-65), відповідно до якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору в електронному вигляді. Друкований Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору факторингу сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги, по реєстру боржників складає 11861032,61 грн.

Згідно положень п. 4.1 Договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту сум фінансування, вказану у п. 3.1 договору, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників, договору, за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги вважаються такими, що перейшли від ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» саме в день підписання сторонами друкованого реєстру Боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених п. 4.1 Договору.

Згідно платіжної інструкції №376 від 26.12.2023 (а.с. 69), фактор - ТОВ «ФК «Профіт Капітал`сплатило клієнту - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНС» суму фінансування в розмірі 11861032,61 грн.

Відповідно до Реєстру боржників №3 до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 (а.с. 66-68) ТОВ «ФК «Профіт Капітал`набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018 в сумі 15659,86 грн.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018, укладеного між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в сумі 15659,86 грн.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та набуття права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018, укладеного між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що з виписки по рахунку, складеної за період з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається, що за відкритим рахунком операції здійснювались з 30.07.2018 по 30.09.2019, остання проводка проведена 30.09.2019 та після 30.09.2019 руху коштів на рахунку не було. Також, з виписки по рахунку з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається, що дебет рахунку становить 39709,17 грн, як і кредит рахунку 39709,17 грн, вхідний - 0, вихідний 0, а тому дохідна та витратна частини поточного рахунку тотожні. Таким чином, відомості довідки-розрахунку про заборгованість за основним боргом 6000,00 грн спростовуються випискою по рахунку. Також, позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, зокрема, щодо нарахованих відсотків у розмірі 9659,86 грн, який свідчив би про рух коштів по відкритому рахунку після 30.09.2019, відомостей про строк та терміни, періоди та суми нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а єдиний наданий позивачем документ, довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 19.12.2023, не містить відомостей щодо періоду, за який утворилася заборгованість з тіла кредиту та періоду, за який нараховані відсотки, з неї не вбачається також ні відсоткова ставка, ні залишкова сума кредиту, ні дані про суми, що були сплачені позичальником, ні інші необхідні дані.

Суд враховує дані твердження відповідача виходячи з наступного.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Також, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц та від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

З наданоїпозивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018 (а.с. 43) вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 (момент переходу права вимоги) становить 15659,86 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9659,86 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Однак, дана довідка-розрахунок не містить відомостей щодо періоду, за який утворилася заборгованість та періоду, за який нараховані відсотки, не містить відсоткової ставки, залишкової суми кредиту та даних про суми, що були сплачені позичальником, тим самим, не відображає фактичного операційного руху грошових коштів по рахунку кредитної угоди та стану нарахувань в певні періоди часу, а тому не є належним та достатнім доказом виникнення заборгованості, оскільки зазначена в ній інформація належним чином не підтверджує природу виникнення у відповідача боргу.

Водночас, з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 30.07.2018 по 30.09.2019 вбачається, що останньому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, надано міжнародну платіжну картку MasterCard, встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн. Також, протягом цього періоду відповідач здійснював поповнення вказаного рахунку на суму 39709,17 грн та відповідачем було проведено витрат по картці на суму 39709,17 грн, а тому, сума коштів, яка була не повернута банку станом на 30.09.2019 становить 0,00 грн.

Суд враховує, що надана виписка по картковому рахунку відповідача є належним та достатнім доказом, оскільки зазначена в ній інформація належним чином підтверджує як розмір коштів, які використовував відповідач, так і місце їх зняття, зокрема термінали та банкомати із зазначенням населених пунктів та вулиць, де вони розташовані, здійснював поповнення свого карткового рахунку, в тому числі вказані суми та місця поповнення.

Крім того, позивачем ні розрахунку заборгованості, який є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди та відображає стан нарахувань в певні періоди часу, ні виписки по рахунку відповідача за період з 30.09.2019 по 19.12.2023 (момент відступлення права вимоги) до суду не надано, а тому суд дійшов висновку про відмову у стягненні заборгованості за кредитним договором №С-600-0 від 10.07.2018 у розмірі 15659,86 грн, оскільки позивачем не доведено факт виникнення вказаного розміру заборгованості.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог, слід зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України ).

Відповідно до норми ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач, обґрунтовуючи заяву про застосування строку позовної давності зазначає, що відповідно до виписки з рахунку з 10.07.2018 по 19.12.2023 вбачається здійснення операцій за рахунком з 30.07.2018 по 30.09.2019 з Дебетом - 39709,17, Кредитом - 39709,17, вхідним - 0, вихідним - 0. Тому, трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості слід обраховувати з 30 вересня 2019 року, з позовом товариство звернулося лише 30 вересня 2024 року, водночас, строк позовної давності для подачі позивачем позовної заяви про стягнення заборгованості сплив 30.09.2022.

Однак, суд критично оцінює зазначене твердження відповідача, виходячи з наступного.

Згідно п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами внесеними постановою КМУ від 19.08.2022 №928) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Таким чином, враховуючи вказані обставини, позовна давність (три роки) на момент звернення з позовом до суду не сплинула і тривала щонайменше аж до закінчення дії карантину в Україні.

Також, згідно п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, який діє і на даний час.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, позовна давність (три роки) на даний час не сплинула і буде тривати щонайменше аж до закінчення дії воєнного стану в Україні.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 11, 205, 207, 256, 257, 258, 261, 267, 513, 516, 526, 598, 599, 610, 611, 612, 626-629, 631, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 4, 12, 76 81, 141, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»» (, місцезнаходження: вулиця Набережно-Лугова, будинок 8, місто Київ, 04071) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.02.2025, з урахуванням ч.3 ст. 124, ч.6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя: О. В. Бондаренко