Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2025 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

за участі секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/1349/24 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини,визнання права власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Манжос І.М.

відповідач Кривоозерська селищна рада

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Манжоса І.М. звернулась до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Спадщину за законом після смерті спадкодавця фактично прийняла ОСОБА_3 , яка є його дружиною та матір`ю позивача, вступивши в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживали однією сім`єю, при цьому прийнявши після смерті свого чоловіка спадщину, не оформивши спадкові права ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовними вимогами про:

- встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнання права на житловий будинок, розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради Миколаївської області надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає, заперечень не має.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Корабельним районним відділом ЗАГС м.Миколаєва 02 березня 1996 року (а.с.9).

У спадкове майно входить житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку мати позивача успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 ..

Згідно положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року), спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_3 вступила у управління та володіння майном свого чоловіка ОСОБА_2 , а отже прийняла спадщину після нього, що підтверджується, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №6 від 23 квітня 2024 року, та довідкою Кривоозерської селищної ради №805 від 23 квітня 2024 року (а.с.16,17).

Прийнявши після смерті чоловіка спадщину, не оформивши спадкових справ ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Кривоозерським відділом РАГСУ Миколаївської області 31 січня 1997 року (а.с.20).

Кривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , та необхідно звернутися до суду із позовом про встановлення факту належності вказаного житлового будинку ОСОБА_3 та в порядку спадкування (а.с.22).

Для оформлення спадщини позивачу необхідно встановити факт прийняття ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини.

Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивач являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , юридично оформити спадщину у позивача немає можливості, в зв`язку відмовою нотаріуса. Встановлення даного факту необхідний заявнику для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог заяви про визнання права на житловий будинок, розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 , яка за життя прийняла спадщину проте не оформив своїх спадкових прав, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається житлового будиноку, розташованого по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , та підтверджується випискою підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31 грудня 2012 року, виданої Комунальним підприємством Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації від 24 червня 2021 року за вих.№89/06-01-06 (а.с.14).

Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті ОСОБА_3 є позивач, як дитина спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Рай Бюро ЗАГС Миколаївської області 15 вересня 1973 року та даними витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 02 серпня 2023 року(а.с.18,19).

Як вбачається із спадкової справи №40/2001, ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини, проте в оформленні спадкових прав на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами у нотаріальному порядку їй відмовлено (а.с.22).

Відповідно до положень п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно даних технічного паспорту будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ДП"Еверест", спадковий житловий будинок побудований в 1960 році.

Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року.

Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів".

Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1960 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

У 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Отже, судом встановлено, що будинок розташований по АДРЕСА_1 , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті ОСОБА_3 як об`єкт права власності - нерухоме майно.

Тому наявні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , за позивачем в порядку спадкування за законом.

У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області.

На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами не порушує права та законні інтереси інших осіб.

В силу ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Враховуючи досліджені матеріали справи, а також ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, з урахуванням норм європейського законодавства, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову в повному обсязі, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 60, 235, 259, 263-265, 273, 293, 294, 354, 355 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року) суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя :