Справа № 548/2517/23
Провадження № 2-др/548/2/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2025 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судових засідань - Безносик Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол заяву представника відповідачки адвоката Павелка Руслана Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 548/2517/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Винниченко Лариса Павлівна, до ОСОБА_2 , представник відповідача Павелко Руслан Сергійович, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єкта нерухомого майна спільною сумісною власністю та його поділ,
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 27.01.2025 позов ОСОБА_1 , представник позивача Винниченко Лариса Павлівна, до ОСОБА_2 , представник відповідача Павелко Руслан Сергійович, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єкта нерухомого майна спільною сумісною власністю та його поділ, задовольнено частково. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку поділу спільного сумісного майна, право власності на частку об`єкта нерухомого майна - трикімнатну квартиру загальною площею 52, 3 кв. м, житловою площею 39, 2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, номер об`єкта в РПВН 8326314, номер відомостей про речове право 10712663. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку поділу спільного сумісного майна, право власності на частку об`єкта нерухомого майна - трикімнатну квартиру загальною площею 52, 3 кв. м, житловою площею 39, 2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, номер об`єкта в РПВН 8326314, номер відомостей про речове право 10712663. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представника відповідачки адвокат Павелко Р.С. 28.01.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах своєї довірительки, звернувся до Хорольського районного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, де зазначив що у рішенні суду від 27.01.2025 не вирішено питання частини судових витрат, які понесла відповідачка ОСОБА_2 , а саме витрат за професійну правничу допомогу, про які стороною відповідачки було заявлено під час розгляду справи, але підтвердження понесення яких надається ним суду після ухвалення судового рішення. До заяви додано розрахунок та докази підтвердження вказаних судових витрат на загальну суму 30000,00 грн, які прохав стягнути із позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 29.01.2025 відкрито провадження за вказаною заявою та призначено судове засідання із її розгляду.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, від представника позивача адвоката Винниченко Л.П. до канцелярії суду 03.02.2025 надійшло письмове клопотання про розгляд вказаного питання за відсутності сторони позивача із урахуванням того, що позивач прохає відмовити у стягненні заявлених судових витрат в сумі 30000,00 грн понесених відповідачкою ОСОБА_2 витрат на отримання професійної правничої допомоги адвоката Павелка Р.С., оскільки позов ОСОБА_1 фактично судом задоволено повністю, крім того, стороною відповідачки не було надано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Павелко Р.С. у судове засідання також не з`явилися, останній у заяві про ухвалення додаткового рішення прохав розгляд цього питання здійснювати за відсутності сторони відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши надані докази по справі, суд приходить до висновку, що за результатами судового розгляду за відсутності учасників має бути ухвалене додаткове рішення, яким вимоги відповідачки підлягають задоволеннючастково з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від Хорольського районного суду Полтавської області від 27.01.2025 позов ОСОБА_1 , представник позивача Винниченко Лариса Павлівна, до ОСОБА_2 , представник відповідача Павелко Руслан Сергійович, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єкта нерухомого майна спільною сумісною власністю та його поділ, задовольнено частково. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку поділу спільного сумісного майна, право власності на частку об`єкта нерухомого майна - трикімнатну квартиру загальною площею 52, 3 кв. м, житловою площею 39, 2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, номер об`єкта в РПВН 8326314, номер відомостей про речове право 10712663. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку поділу спільного сумісного майна, право власності на частку об`єкта нерухомого майна - трикімнатну квартиру загальною площею 52, 3 кв. м, житловою площею 39, 2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, номер об`єкта в РПВН 8326314, номер відомостей про речове право 10712663. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Станом на 05.02.2025 вказане рішення не набрало законної сили.

У відзиві на позов, наданому у електронному вигляді до суду 20.11.2023 /а.с. 80-82/ представником відповідачки адвокатом Павелком Р.С., останній прохає стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат 30000,00 грн, які остання понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - витрати на правничу (правову) допомогу.

22.01.2025 під час судового засідання (у судових дебатах) адвокат Павелко Р.С. повідомив суд про намір звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за надану професійну (правничу) допомогу в розмірі 30000,00 грн, які понесла відповідачка та докази на підтвердження понесення яких буде надано після ухвалення рішення суду по справі.

З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу подана представником відповідачки у строк та спосіб, передбачений ст. 246 ЦПК України. До вказаної заяви додано докази понесення відповідачкою судових витрат, пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги в розмірі 30000,00 грн, а саме: витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 03.05.2023, укладеного між адвокатом Павелком Р.С. та ОСОБА_2 ; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро "Руслана Павелко" відповідно до вищевказаного договору, які складаються із: попередньої консультації щоло роз`яснення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства із оспорюваних правовідносин; підготовки та направлення адвокатських запитів до регіонального сервісного центру ГСМ МВС в Полтавській області; підготовки та подання відзиву на позов; підготовки та подання заяви про виклик свідків; участі у судових засіданнях по справі; підготовці та поданні клопотань про долучення доказів; копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 01 від 27.01.2025, згідно з яким ОСОБА_2 сплачено адвокату Павелку Р.С. 30000,00 грн за договором про надання правничої (правової) допомоги б/н від 03.05.2023; копії витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії ІІ № 1011669, копії ордеру серії ВІ № 1142483.

Сторона позивача ОСОБА_1 , як вбачається із клопотання від 03.02.2025, заперечує проти стягнення вищевказаних судових витрат в сумі 30000,00 грн з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 , оскільки стороною відповідачки не було надано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

Суд, проаналізувавши надані докази, доходить висновків про таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі ''Схід/Захід Альянс Лімітед'' проти України'' (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року ''Лавентс проти Латвії'' зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність'', гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України ''Про адвокатуру і адвокатську діяльність''.

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Витрати відповідачки на правову допомогу в сумі 30000,00 грн оголошені представником відповідачки у відзиві на позов, у судових дебатах та заяві про ухвалення додаткового рішення, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником відповідачки у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору та складності справи, надано письмовий доказ сплати вартості наданих послуг відповідачкою ОСОБА_2 адвокату Павелку Р.С. згідно з вищевказаним договором. Стороною позивача не подано до суду обгрунтованого клопотання про зменшення розміру заявлених вищевказаних судових витрат, не наведено доказів на спростування фактів їх понесення відповідачкою та надання професійної правничої допомоги адвокатом у розмірі та об`ємі, зазначеному у детальному описі робіт (наданих послуг) від 28.01.2025. Суд не погоджується із твердженням сторони позивача про відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку вищевказаних судових витрат, які понесла відповідачка, так як вказане спростовується матеріалами справи, на які суд посилається вище.

Оскільки позов задоволено частково, тому понесені та документально підтверджені відповідачкою судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн підлягають стягненню із позивача на її користь частково, а саме у розмірі 3000 грн.

При визначенні суми стягнення понесених відповідачкою витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню із позивача, суд враховує, що ключову вимогу позивача про поділ спільної квартири судом задоволено, разом з тим, суд відмовив позивачу в задоволенні 2-х позовних вимог, про встановлення факту спільного проживання та визнання спірного майна спільним сумісним майном.

Отже, з урахуванням вказаної обставини, суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь відповідачки 10 відсотків судових витрат, понесених нею у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що заява представника відповідачки адвоката Павелка Р.С. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву представника відповідачки адвоката Павелка Руслана Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 548/2517/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Винниченко Лариса Павлівна, до ОСОБА_2 , представник відповідача Павелко Руслан Сергійович, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єкта нерухомого майна спільною сумісною власністю та його поділ, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) грн 00 коп понесених нею і документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подання відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового додаткового рішення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 590 від 24.04.2008.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: Павелко Руслан Сергійович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1486 від 25.09.2015.

Головуючий