ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/519/23Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/817/92/25 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого Гірського Б.О.

cуддів Хоми М.В., Храпак Н.М.,

за участю секретаря Дідух М.Є.,

у відсутності сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №605/519/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Альфа Страхування від імені якого діє адвокат Дмітрієв Руслан Ігорович на ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року (постановлену суддею Горуц Р.О.) про закриття провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Альфа Страхування (далі ПрАТ СК Альфа Страхування) звернулося до суду про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що 05 листопада 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля марки Опель, д.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки Фольцваген, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2023 року, винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано відповідача.

У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки Фольцваген, д.н. НОМЕР_3 . Згідно рахунку про оплату СТО №112 від 09 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту складала 260 854 грн. 59 коп.

Враховуючи наявність Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №330.0000138.706.9384, ПрАТ СК Альфа Страхування виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу 260 854 грн. 59 коп.

Оскільки винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застраховані в Публічному акціонерному товаристві Страхова компанія ОРАНТА, ПАТ СК ОРАНТА виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн. в порядку суброгації.

З підстав вищенаведеного ПрАТ СК Альфа Страхування просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК Альфа Страхування суму збитків у розмірі 130 854 грн. 59 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 147 грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року провадження у даній справі закрито, з підстав передбачених п.7 ч.1ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ПрАТ СК Альфа Страхування подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу про закриття провадження скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Наголошує, що позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля, якому було завдана шкода внаслідок ДТП винуватцем якої був ОСОБА_1 , тому в ПрАТ СК Альфа Страхування виникло право на відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Вважають ухвалу суду першої інстанції такою, що прийнята з порушенням процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ч. 1 ст. 55 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки суд повинен був зупинити провадження у справі до залучення правонаступників померлого боржника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання представник ПрАТ СК Альфа Страхування не з`явився без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду (судова повістка направлена позивачу через Електронний суд і отримана ним 02.01.2025 року о 18:00:06).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2023 року до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява від Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації (а.с. 1-37).

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 41).

11 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Череватого П.М. зі змісту якого вбачається, що відповідач помер. На підтвердження чого додано копію свідоцтва про смерть з апостилем на німецькій мові та переклад з німецької мови на українську, засвідчений належним чином (а.с 129-131).

Згідно копії свідоцтва про смерть S 530/2024 від 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.58 г. у місті Клоппенбург (а.с. 131).

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрито, з підстав передбачених п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України (а.с.133).

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції вказав про наявність підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, оскільки від представника відповідача надійшло клопотання в якому вказано, що ОСОБА_1 помер і на підтвердження даного факту надано копію свідоцтва про смерть.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Однак, суд дійшов таких висновків із порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається і судом апеляційної інстанції встановлено, що у листопаді 2023 року ПрАТ СК Альфа Страхування звернувся до суду про відшкодування шкоди в порядку суброгації

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи суду стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 помер.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи - сторони в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступників за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 помер після відкриття провадження у даній цивільній справі.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року в справі №752/16818/18 (провадження №61-8339св22) зроблено висновок, що процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Проте, процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Отже, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах".

Визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, пунктом 1 частини1 статті 251 ЦПК України передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво.

При цьому, необхідно зазначити, що правовідносини, з приводу яких виник спір у даній справі, стосуються відшкодування шкоди в порядку суброгації, а відтак, допускають правонаступництво.

Враховуючи обставини справи та предмет спору, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не узгоджується із вищезазначеними приписами норм права, які регламентують дані правовідносини.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не вчинив дій щодо встановлення спадкоємців померлого відповідача, які вважаються такими, що прийняли спадщину згідно з частиною четвертою статті 1268 ЦК України.

При постановленні оскаржуваної ухвали від 12 листопада 2024 року судом першої інстанції не враховано, що за положеннями цивільного законодавства право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 223 ЦК України) і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Разом з тим, оскільки рішення у даній справі може вплинути на охоронювані законом права та інтереси спадкоємців померлого відповідача ОСОБА_1 , та враховуючи визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції відповідно до приписів чинного цивільного процесуального законодавства зобов`язаний був зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлого відповідача.

Колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, така ухвала підлягає скасуванню з вищенаведених підстав з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Альфа Страхування задовольнити.

Ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.