Справа № 214/9836/24
Провадження 6/216/21/25
УХВАЛА

05 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді: Гайтко Л.А.

за участю

секретаря судового засідання Маленької Т.О.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Кривого Рогу Подання №23.11-34/327650 від 07.11.2024 р. Головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кітугіної М.С. про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кітугіна М.С. звернувся до суду з Поданням №23.11-34/327650 від 07.11.2024 р., в якому просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у 3-кімнатній квартирі, загальною площею 62,40 кв. м, житлова площа 37,10 кв. м, розташована на 9-му поверсі 9-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з іншими особами, а саме : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування вказаного Подання покликається на те, що на виконанні в Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №46441076 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2144/2011, виданого 06.09.2011 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.07.2011 року і до досягнення повноліття дитини.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №46441076 станом на 01.10.2024 року у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 172063,20 грн.

В ході примусового виконання рішення державним виконавцем було встановлено, що за боржником на праві спільної сумісної власності зареєстроване нерухоме майно, а саме: 3-кімнатна квартира, загальною площею 62,40 кв. м, житлова площа 37,10 кв. м, розташована на 9-му поверсі 9-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформлена та зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, серія та № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2000, видане Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутаттів, згідно з розпорядженням № Ц-88 від 28.01.2000 р.

Визначення частки майна у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження про стягнення аліментів з боржника.

Головний державний виконавець Кітугіна М.С. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Боржник - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні Подання Головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кітугіної М.С. про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №46441076 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2144/2011, виданого 06.09.2011 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.07.2011 року і до досягнення повноліття дитини.

09.02.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, ВП 46441076.

29.10.2024 р. державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 : 3-кімнатної квартири, загальною площею 62,40 кв. м, житлова площа 37,10 кв. м, розташована на 9-му поверсі 9-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло, серія та № НОМЕР_1 від 21.04.2000, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Ц-88 від 28.01.2000 р. квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості

виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України в сукупності зі змістом ст.ст. 366, 371 ЦК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання стосовно визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, слід встановити, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можу бути звернуто стягнення, що і призводить до необхідності примусового визначення судом відповідної частки боржника, і лише у такому випадку втручання у мирне володіння майном, що передбачено ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є виправданим та допустимим.

Однак, головним державним виконавцем не доведено належними та допустимими доказами факту відсутності у боржника ОСОБА_1 грошових коштів, а також джерела доходів, на які за законом в першу чергу звертається стягнення при виконанні рішення суду. Матеріали справи не містять доказів звернення державного виконавця із відповідними запитами до банківських установ про наявність рахунків та стан руху коштів на таких рахунках, із запитами до відповідних органів про наявність у боржника рухомого майна, на яке можливе звернення стягнення за виконавчим документом. Головним державним виконавцем не надано суду жодних документів на підтвердження відсутності у боржника - ОСОБА_1 коштів та рухомого майна, на яке в першу чергу може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти,

користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилом частини першоїстатті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності як суб`єктивне цивільне право містить у своєму складі правомочність на власні дії; правомочність вимоги від інших та правомочність захисту.

Безумовним є те, що рішення суду є обов`язковим та має бути у будь-якому випадку виконане добровільно боржником або ж у примусовому порядку, однак виконання рішення суду має відбуватись у порядку та у спосіб, передбачений законом. Неналежне виконання боржником свого обов`язку по виконанню рішення суду та ухилення від такого виконання, не передбачає законодавчого дозволу на здійснення примусового виконання рішення суду у спосіб, що не відповідає встановленим національним законодавством процедурам.

Повно та всебічно проаналізувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні подані докази у підтвердження вказаних обставин та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що Подання Головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кітугіної М.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.446 ЦПК України, ст.41 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні Подання №23.11-34/327650 від 07.11.2024 р. Головного державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кітугіної М.С. про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційна скарга не буде подана, або якщо її залишено без змін апеляційною інстанцією.

Суддя Л.А. Гайтко