Справа № 766/761/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Майдан С.І. по цивільній справі №766/761/25 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), на дії, рішення та бездіяльність органу державної виконавчої служби,

в с т а н о в и в:

04.02.2025 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Майдан С.І. по вказаній цивільній справі. Посилаючись на те, що на теперішній час, у зв`язку із військовою небезпекою, та станом здоров`я, єдине доступне джерело інформації, за яким скаржник має і мав можливість ознайомлення про стан провадження 4-с/766/40/25, є ЄСІТС. Фактично, процесуальні документи, які би свідчили про відкриття провадження, виклик сторін до суду, надійшли до ЄСІТС лише 30.01.2025 року. Саме, лише 30.01.2025 року скаржник дізнався про те, що відкрите провадження 21.01.2025 року, що судове засідання відбудеться вже 03.02.2025 р. Тобто, це менше ніж 5 днів, як зазначено ч.2, ст. 212 ЦПК України, щоб реалізувати своє право скаржнику, як стороні, на дистанційну участь в судовому засіданні (тобто навіть якщо заяву про участь в режимі відеоконференції задовільнили, про що було повідомлено скаржнику при входженні останнього в зал засідань о 10.30 год., 03.02.2025 року, не під запис в протоколі судового засідання, шляхом офіційного ознайомлення з відповідною ухвалою суду, а до офіційного відкриття судового засідання, то викликом до суду 03.02.2025 року, судом вже порушене процесуальне право на своєчасне подання заяви). Що дає підстави скаржнику вважати, що, якщо би скаржник залишився по за межами суду і очікував на "виклик до тибуни" в режимі відеоконференції, то суд взагалі ні про яке задоволення заяви не заявляв би, ухвал не виносив, а почав би розгляд справи без участі скаржника, як у 2018 році, та наслідком би цього було би знову рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, яке знову потрібно було би оскаржувати в час, коли скаржник потерпає від неправомірних дій осіб, які наділені владними повноваженнями від імені держави. Таким чином, скаржник вважає, що підставою для відводу є не факт незгоди скаржника з процесуальними рішеннями судді і т.і., що зазначено ч.4 ст. 36 ЦПК України. Окрім того, зайнятість, загруженість суду не визначається ЦПК, як можливі підстави для обмеження, або позбавлення учасників провадження, процесуальних прав, навпаки, це надало би більше часу для опрацювання навіть заяви про участь в режимі відеоконференції і т.і. Крім того, зазначив, що у 2018 році він вже був позбавлений можливості приймати участь в судовому засіданні при винесенні головуючим суддею Майдан С.І. ухвали за цивільною справою №2-2878/10, яку він на теперішній час оскаржує. Зазначені обставини дають підстави сумніватися у неупередженості судді. У зв`язку з викладеним, скаржник заявив відвід головуючому судді Майдан Світлані Іванівні.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши заяву про відвід, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 17.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла до суду від ОСОБА_1 скарга на дії, рішення та бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 року справу розподілено судді Майдан С.І.

Матеріали скарги передано судді Майдан С.І. 20.01.2025 року.

Ухвалою від 21.01.2025 року прийнято скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність органу державної виконавчої служби до розгляду. Справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 6/29) на 03.02.2025 року о 10:30 год.

31.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Зазначену заяву судді Майдан С.І. передано 03.02.2025 року о 10:15 год.

Ухвалою від 03.02.2025 року судове засідання, призначене на 03.02.2025 року о 10:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність органу державної виконавчої служби, призначено провести в режимі відеоконференції на базі системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https:/vkz.court.gov.ua/) з використанням власних технічних засобів заявника ОСОБА_1

06.09.2018 року суддею Майдан С.І. дійсно виносилася ухвала за цивільно справою №2-2878/10, якою замінено стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Суворовського районного суду м.Херсона у цивільній справі №2-2878/10, яка набрала законної сили.

За вказаним виконавчим провадженням заявником оскаржуються дії, рішення та бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частинами другою та третьою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Разом з тим, згідно з коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Скаржник, заявляючи відвід, як на такі обставини, послався на той факт, що судом порушене процесуальне право на своєчасне подання заяви, що свідчать про упередженість суду щодо скаржника.

Суд стверджує, що мотиви, з яких скаржник вважає головуючу суддю Майдан С.І. упередженою, не відповідають дійсності, є необґрунтованими та безпідставними, а його доводи про порушення норм цивільно-процесуального законодавства ґрунтуються на власному тлумаченні вказаних норм.

Разом із тим, суд зазначає, що підстави, на які посилається скаржник, як на підстави відводу судді, за «об`єктивним критерієм» не можуть бути розцінені як обґрунтовані підстави для відводу, однак суб`єктивна впевненість в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації права на справедливий суд, тому, відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, зазначені обставини виключають участь цього судді в розгляді справи.

Наявність недовіри до судді, яка склалась у ОСОБА_1 , свідчить про наявність сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, тому з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, суд вбачає підстави для задоволення заяви про відвід.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм та практики Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Майдан С.І. по цивільній справі №766/761/25 підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням заяви про відвід права учасників не порушуються.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Майдан С.І. по цивільній справі №766/761/25 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), на дії, рішення та бездіяльність органу державної виконавчої служби, задовольнити.

Справу №766/761/25 передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений 05.02.2025 року о 14-00 год.

Суддя С.І. Майдан