ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/32/25 Справа № 178/3249/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2025 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Городничої В.С., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, Державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова Ілона Олегівна, про визнання недійсним свідоцтва про спадщину, -
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова І.О. про визнання недійсним свідоцтва про спадщину.
Не погодившись з рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Станіславська А.В. подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката Станіславської А.В. задоволено частково. Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова І.О. про визнання недійсним свідоцтва про спадщину скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова І.О. про визнання недійсним свідоцтва про спадщину відмовлено (т.1 а.с.236-242).
20 листопада 2024 року через підсистему Електронний суд представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пипа А.О. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8400 грн. (т.2 а.с.1, 2).
Вивчивши заяву, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пипи А.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пипа А.О. просила вирішити питання про розподіл витрат у справі, а саме стягнути з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги №27/24 від 26 червня 2024 року та квитанції від 26 червня 2024 року про сплату за надання правової допомоги ( т.1 а.с.183-188).
19 листопада 2024 року Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову за результатами розгляду апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 адвоката Станіславської А.В. на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року - представника позивача ОСОБА_2 адвоката Станіславської А.В. задоволено частково. Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова І.О. про визнання недійсним свідоцтва про спадщину скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова І.О. про визнання недійсним свідоцтва про спадщину відмовлено (т.1 а.с.236-242).
20 листопада 2024 року, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційним судом, через підсистему Електронний суд представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пипа А.О. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8400 грн. (т.2 а.с.1, 2).
Встановлено, правова допомога ОСОБА_1 у цій справі у суді апеляційної інстанції надавалася адвокатом Пипа А.О. на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги №27/24 від 26 червня 2024 року (т.2 а.с.7-9).
Відповідно до п. 2.1 договору про надання правової допомоги №27/24 від 26 червня 2024 року гонорар адвоката встановлюється у фіксованому розмірі 6000 грн.
ОСОБА_1 сплачено адвокату Пипі А.О. відповідно до договору про надання правової допомоги №27/24 від 26 червня 2024 року гонорар адвоката у розмірі 6000 грн. (т.2 а.с.4).
Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №27/24 від 26 червня 2024 року, адвокатом надано послуги: представництво інтересів клієнта у Дніпровському апеляційному суді в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через систему Електронний суд - 2400 грн.; складання та направлення через систему Електронний суд відзиву на апеляційну скаргу на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року у справі №178/3429/23 5000 грн.; складання та направлення через підсистему Електронний суд до Дніпровського апеляційного суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №178/3429/23 1000 грн. (т.2 а.с.11).
Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 вказала, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
03 лютого 2025 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Станіславська А.В. звернувся до апеляційного суду із заявою, у якій заперечувала проти стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, надану у апеляційному суді, просила відмовити у їх стягненні, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Враховуючи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що представник позивача адвокат Станіславська А.В. заперечувала проти стягнення з позивача витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн., що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Друга Кам`янська державна нотаріальна контора, Державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Паруснікова Ілона Олегівна, про визнання недійсним свідоцтва про спадщину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу, надану у апеляційному суді у розмірі - 2000 грн.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя І.А.Єлізаренко
Судді В.С.Городнича