Номер провадження 2-о/754/18/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2025 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судового засідання Шклярської К.Ю.,

за участі сторін

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Татунець В.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_6. про залишення позову без розгляду по цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство Оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу, зазначаючі, що вона була членом сім`ї ОСОБА_3 та проживала з ним однією сім`єю як дружина в період з 26 серпня 2019 року по 08 жовтня 2022 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. від 22.11.2023 року вказана заява була залишена без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.03.2024 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22.11.2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2024 року справа передана на розгляд раніше визначеному складу - судді Таран Н.Г.

В судовому засіданні представником заявника адвокатом Татунець В.В. заявлено відвід судді Таран Н.Г. з підстав того, що нею розглядалась справа та постановлена ухвала про залишення заяви без розгляду, яка скасована судом апеляційної інстанції.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. від 31.05.2024 року заяву представника заявника про відвід судді Таран Н.Г. - залишено без задоволення та задоволено самовідвід судді Таран Н.Г. у цивільній справі №754/10769/23.

Цивільну справу №754/10769/23 передано до цивільної канцелярії Деснянського районного суду міста Києва для розподілу справи автоматизованою системою документообігу, згідно вимог ст. 11-1 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 року вказана цивільна справа передана на розгляд судді Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д.

26.11.2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_6. надіслала до суду пояснення, в яких заявила клопотання про залишення вказаного позову без розгляду по цивільній справі в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Татунець В.В. заперечували проти залишення вказаного позову без розгляду, посилаючись на ту обставину, що апеляційний суд вже розглянув їх апеляційну скаргу на ухвалу суду, скасувавши її, наполягали на розгляді справи саме в порядку окремого провадження.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6. в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена, надіслала до суду свої пояснення, подані її представником - ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Метою подання заяви про встановлення факту належності ОСОБА_1 до члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 для звернення в подальшому із заявою на отримання одноразової грошової допомоги від держави у разі смерті військовослужбовця члену його сім`ї. Заявник вказує на те, що вона та ОСОБА_3 з 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В 2019 році шлюб між ними було розірвано. Але після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, вона помирилась з чоловіком та вони продовжували проживати однією сім`єю як чоловік і дружина, сімейні відносини не припинились.

ОСОБА_3 був призваний на військову службу та ІНФОРМАЦІЯ_4 помер під час проходження військової служби. Згідно висновку військово-лікарської комісії від 11.01.2023 року захворювання ОСОБА_3 були одержані ним під час проходження військової служби.

Отже, заявник вважає, що оскільки вони з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то вона є членом його сім`ї та має право на допомогу від держави, для отримання якої їй необхідно встановити той факт, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

Всі вказані обставини досліджувались Київським апеляційним судом при винесені постанови 14.03.2024 року та колегіюєю суддів було зазначено, що судом першої інстанції не було вказано в чому саме полягає спір та між ким із учасників справи він виник, що унеможливило надати апеляційному суду оцінку цьому висновку (а.с.184-186 Том 1).

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6. в судовому засіданні зазначила, що заявник ОСОБА_1 просить встановити вказаний факт, який не носить безспірний характер, оскільки заявник претендує на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї загиблого в рівних частках кожному. З заявами про виплату одноразової грошової допомоги на час розгляду справи до них звернулась ОСОБА_1 від свого імені та як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також мати загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . На день розгляду цього клопотання, донька та мати ОСОБА_3 отримали свої частини одноразової грошової допомоги в розмірі 2/3 частини від 500 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осоіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022 рік) в сумі 827 000 грн. у рівних частках кожна (а.с. 25-30, Том 2), 1/3 частина одноразової грошової допомоги залишена без виплати, оскільки колишня дружина ОСОБА_1 подала заяву до Деснянського районного суду міста Києва щодо встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6. вважає, що існує спір між заявником ОСОБА_1 (колишньою дружиною) та заінтересованою особою ОСОБА_2 (матер`ю ).

04.02.2025 року заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є матер`ю загиблого ОСОБА_3 , надіслала до суду свої пояснення, зазначивши, що вона заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 . Крім того, повідомила суд: "... З моменту розлучення з моїм сином заявниці вони проживали окремо, жодних відносин, як чоловік і дружина у них не було. Мій син проживав зі мною, а більшість часу він перебував по роботі за адресою Житимирська обл. село Тетерівка, звідки і написав заяву до лав ЗСУ".

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повідомила, що мати її чоловіка зазначила в своїх письмових поясненнях неправдиву інформацію, оскільки мати вигнала з дому її чоловіка і він ходив під вікнами квартири заявника, їй стало шкода його і вони почали проживати однією сім`єю.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Така ж норма закріплена частино 6 статті 294 ЦПК України - якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 року в справі №139/122/14-ц вказано, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 04.01.2023 року в справі №198/99/15-ц вказано, що згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Як вже було зазначено, метою подання заяви про встановлення факту належності заявника ОСОБА_1 до члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 - є отримання одноразової грошової допомоги від держави у разі смерті військовослужбовця члену його сім`ї та оскільки на отримання одноразової грошової допомоги претендує і мати загиблого - ОСОБА_2 , що породжує в подальшому спір про розмір цієї грошової допомоги, то наявний спір про право цивільне.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При наявності цих елементів і існує спір про право.

Оскільки судом встановлено, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 існує спір щодо встановлення факту проживання заявника з загиблим ОСОБА_3 та встановлення якого в подальшому впливає на розмір отриманої одноразової грошової допомоги цими особами, суд дійшов висновку про необхідність залишення вказаної заяви без розгляду.

Даний спір може бути вирішено в порядку позовного провадження шляхом звернення заявника до суду із позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство Оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу,- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 10.02.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша