Справа № 191/3423/24
Провадження № 2/191/1149/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

представника позивача Ведмідь І.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.01.2021 відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту та власноручно підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір), погодивши наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 84.0% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України.

На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/24, тип - Універсальна, що підтверджується довідкою від 17.05.2024 та випискою по рахунку .

Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Потім відповідач перестала вносити кошти на погашення заборгованості, посилаючись на "спірні" операції, які були проведені по її картці номер НОМЕР_1 за 01.08.2023.

В ході перевірки даної інформації встановлено, що 01.08.2023 зафіксоване звернення клієнта ОСОБА_1 , яке було направлено на перевірку фахівцям, та встановлено, що у телефонному режимі ( НОМЕР_2 ) клієнт ОСОБА_1 пояснила, що з її картки Універсальна 01.08.2024 були списані кошти за придбання товарів, а також були зняті кошти готівкою. Перед цим вона отримала повідомлення на телефон щодо додавання цієї картки в GooglePay. Коли вона зайшла у додаток Приват24, то побачила, що кредитні кошти на суму біля 30 000 грн. уже були списані з картки. Після цього ОСОБА_1 двічі міняла пароль від Приват24, але коли вона зателефонувала до служби підтримки Банку їй повідомили, що з картки був знятий весь кредитний ліміт на суму біля 60 000 грн. Заперечила факт передачі даних карток та акаунту Приват24 третім особам. З вказаного приводу вона звернулась до поліції. Користувалась мобільним телефоном ХІАОМІ МІ 9Т.

Аналізом руху коштів по картковим рахункам клієнта ОСОБА_1 встановлено, що 01.08.2023 з картки НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 здійснено зняття коштів у касах АЗС мережі "ОККО" за адресами: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 5, а також м. Луцьк, вул. Рівненська, 109 , а саме:

-16:18:47 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-16:19:39 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-16:26:14 на суму 1 000 грн. (комісія 47 грн.);

-16:55:40 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-16:57:46 на суму 4 000 грн. (комісія 160 грн.);

-17:36:12 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-17:37:32 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-17:38:42 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:04:54 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:06:45 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:07:55 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:12:46 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.).

Крім того, з картки НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 здійснено сплати за придбання товарів та послуг у вищезазначених АЗС мережі "OKKO" на загальну суму 258,70 грн., а саме:

-16:18:47 на суму 24,90 грн.;

-16:19:39 на суму 24,90 грн.;

-16:26:14 на суму 14,40 грн.;

-16:33:16 на суму 18 грн.;

-16:55:40 на суму 24,90 грн.;

-16:57:46 на суму 24,90 грн.;

-17:36:12 на суму 24,90 грн.;

-17:37:32 на суму 24,90 грн.;

-17:38:42 на суму 24,90 грн.;

-18:04:54 на суму 13 грн.;

-18:06:45 на суму 13 грн.;

-18:07:55 на суму 13 грн.;

-18:12:46 на суму 13 грн.

Аналізом даних у Програмному комплексі (надалі ПК) EAntiFraudKC встановлено, що вищевказані операції проведені з використанням гаманця GooglePay, через термінали 006249 (мерчант АТ "Райффайзен Банк"), 013013 (мерчант АТ "Ощадбанк"). Картка 181056 клієнта ОСОБА_1 додана в гаманці GooglePay 01.08.2023 о 14:37:22, перед проведенням вищезазначених операції по списанню коштів.

Сервіс GOOGLE_PAY - безконтактний сервіс, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно встановити на телефон додаток, додати до нього банківські картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку, можливо користуватися картками без ії фізичної присутності, в тому числі можливе безконтактне зняття готівки на банкомат. Опис сервісу доступний за посиланням privatbank.ua/cpa/googlepay.

Крім того, у ході перевірки було подано заявку вибірка Web (SIMMON, Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи, реф. заявки240401RQ832861). Відповідно до наданих даних, у період здійснення шахрайських операцій встановлено входи в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 з нетипового пристрою M2102J20SG|POCO (ІМЕІ НОМЕР_3 ). Входи з пристрою M2102J20SG|POCO (ІМЕІ НОМЕР_3 ) здійснювались виключно в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 .

Змін логіну та пароля під час входу в Приват24 не виявлено .

З приводу шахрайських дій клієнт ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до поліції (ЖЄО ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області № 17474 від 02.08.2023), відомості якої внесено до ЄРДР за номером 0001176. На сьогоднішній день інформації про стан розслідування не має.

Зібрані у ході перевірки дані свідчать про те, що клієнт ОСОБА_1 , перебуваючи під впливом третіх осіб, надала конфіденційні дані Приват24, які у подальшому були використані третіми особами для отримання доступу до акаунту Приват24 клієнта. Маючи під контролем Приват24 клієнта, було токенізовано її картки у гаманці GooglePay , та здійснено операцій по картковому рахунку клієнта. В результаті даних дій треті особи заволоділи грошовими коштами клієнта ОСОБА_1 .

Таким чином, факт шахрайства у відношенні клієнта ОСОБА_1 став можливим через порушення клієнтом Умов і правил надання банківських послуг.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на15.05.2024 має заборгованість в розмірі 73818.81 грн., яка складається з наступного: 59305.47 грн. - заборгованість за тілом кредита, 14513.34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.. яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422.40 грн.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, який зазначила як «зустрічна позовна заява про незгоду з вимогами», та в якому вважала позовні вимоги необґрунтованими з огляду на те, що 01.08.2023 шляхом шахрайських дій її мобільний додаток Приват24 зламали та вона отримала повідомлення , що її карту успішно додано в платіжну систему GooglePay. При відкритті додатку Приват24 вона побачила повідомлення, що в її аккаунт був нетиповий вхід з компьютера з ІР адресою в м.Львів і якщо це була не вона, то запропоновано змінити пароль входу в Приват24. Вона в цей час (01.08.2023 приблизно о 14:20 -14:35) знаходилася на робочому місці в м.Дніпро, мобільний телефон та кредитна картка були при ній, нікому вона їх не передавала та дані не повідомляла. Вона одразу змінила не тільки пароль входу в аккаунт Приват24, але й ПІН на двох своїх картках. Через 10-12 хвилин вона знову змінила пароль входу в Приват24 та ПІН на картках, вважаючи, що це врятує її аккаунт та картки. О 18:00 вона відкрила Приват24 , щоб сплатити за комунальні послуги, та побачила, що з її картки зникло близько 40000 грн. Зняття коштів відбувалося в м.Луцьку. Вона одразу почала телефонувати на гарячу лінію ПриватБанку, щоб оператор заблокував її картки, але її довго не з`єднували. Коли з`єднали, то оператор почав з`ясовувати навіщо їй це, задавав купу питань, а за цей час шахраї зняли з картки ще 18000 грн. Під час розмови з оператором шахраї хотіли зняти ще 6000 грн., але такої суми на рахунку вже не було і операція була скасована. Тільки після цього їй прийшло повідомлення в мобільний додаток, що недостатньо коштів на рахунку і при цьому роз`єднався зв`язок з оператором. Вона знову телефонувала на гарячу лінію 3700 і коли її нарешті з`єднали, оператор заблокував її картки. Наступного дня вона звернулася до поліції з заявою про викрадення коштів. Після цього вона неодноразово зверталася до банку з проханням не нараховувати відсотки на кредит, але це не дало результатів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що саме клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з викладених відзиві підстав. Також додатково пояснила, що за кілька днів до вчинення шахрайських дій позивачем без її згоди було збільшено кредитний ліміт по картці з 40 000 грн. до 60 000 грн. Коли шахраями знімалися кошти з її рахунку, то ніякого повідомлення про це від банку їй не надходило. Всі необхідні дії після отримання нею повідомлення про сторонній вхід в її аккаунт вона одразу виконала змінила пароль та ПІН, навіть двічі, іншим особам дані для входу в Приват24 вона не передавала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до довідок АТ КБ ПриватБанк від 17.05.2024 ОСОБА_1 за кредитним договором б/н 22.01.2021 було відкрито кредитну картку Універсальна номер НОМЕР_1 з терміном дії до 12/24. Кредитний ліміт встановлено в розмірі 15000 грн., який був збільшений 14.12.2021 до 23 000 грн., 16.11.2022 до 28 000 грн., 22.02.2023 до 40 000 гр., 21.06.2023 до 60 000 грн.

З виписки за договором б/н за період з 22.01.2021 до 17.05.2024 вбачається, що станом на 01.08.2023 у відповідача ОСОБА_1 мається заборгованість за кредитним договором в розмірі 2905,67 грн., яка погашена 06.09.2023 шляхом здійснення поповнення картки готівкою у відділенні банку в м.Дніпро на суму 3053,88 грн.

Дана обставина визнана сторонами та не оспорюється.

01.08.2023 з картки з картки НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 здійснено зняття коштів у касах АЗС мережі "ОККО" за адресами: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 5, а також м. Луцьк, вул. Рівненська, 109 , а саме:

-16:18:47 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-16:19:39 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-16:26:14 на суму 1 000 грн. (комісія 47 грн.);

-16:55:40 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-16:57:46 на суму 4 000 грн. (комісія 160 грн.);

-17:36:12 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-17:37:32 на суму 2 000 грн. (комісія 80 грн.);

-17:38:42 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:04:54 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:06:45 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:07:55 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.);

-18:12:46 на суму 6 000 грн. (комісія 240 грн.).

Крім того, з картки здійснено сплати за придбання товарів та послуг на АЗС мережі "OKKO" на загальну суму 258,70 грн., а саме:

-16:18:47 на суму 24,90 грн.;

-16:19:39 на суму 24,90 грн.;

-16:26:14 на суму 14,40 грн.;

-16:33:16 на суму 18 грн.;

-16:55:40 на суму 24,90 грн.;

-16:57:46 на суму 24,90 грн.;

-17:36:12 на суму 24,90 грн.;

-17:37:32 на суму 24,90 грн.;

-17:38:42 на суму 24,90 грн.;

-18:04:54 на суму 13 грн.;

-18:06:45 на суму 13 грн.;

-18:07:55 на суму 13 грн.;

-18:12:46 на суму 13 грн.

Як було встановлено банком, вказані операції проведені з використанням гаманця GooglePay, через термінали 006249 (мерчант АТ "Райффайзен Банк"), 013013 (мерчант АТ "Ощадбанк"). Картка 181056 клієнта ОСОБА_1 додана в гаманці GooglePay 01.08.2023 о 14:37:22, перед проведенням вищезазначених операції по списанню коштів.

Згідно листа, який надійшов на електронну пошту ОСОБА_1 від АТ КБ ПриватБанк 01.08.2023 о 14:34, у її акаунт Приват24 було виявлено нетиповий вхід з персонального компьютеру з ІР-адреси НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 та запропоновано змінити пароль від Приват24, якщо вхід здійснила не вона.

01.08.2023 о 14:37 на електронну пошту ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що її картка НОМЕР_5 активована в GooglePay.

01.08.2023 о 18:28 на електронну пошту ОСОБА_1 отримала листа від АТ КБ ПриватБанк про те, що її картки заблоковані після сумнівних операції.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 04.08.2023 на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.08.2023 було зареєстровано кримінальне провадження №0001176 від 03.08.2023 за фактом викрадення грошових коштів невідомими особами з її банківської картки 01.08.2023 в період часу з 16:18 до 18:12 год.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Пунктом 6 частини дев`ятнадцятої статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу.

Згідно з частиною двадцятою статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164 користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Згідно з пунктом 140 розділу VII Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Пунктом 141 розділу VII Положення, передбачено, що емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення).

Аналіз вказаних нормативно-правових актів, які є спеціальними для спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.

Лише наявність обставин, які доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його цивільно-правової відповідальності.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23, від 01 листопада 2024 року у справі № 332/6036/23.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам Цивільно-процесуального кодексу України, які викладені вище.

В судовому засіданні позивачем не було доведено, що відповідач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів. Доводи представника позивача про те, що відповідачем було порушено Умови та правила надання банківських послуг, що призвело до несанкціонованого зняття коштів з її карткового рахунку, не заслуговують на увагу, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, що не мають доказового підтвердження.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів про порушення відповідачем умов кредитного договору та її вини у доступі до її карткового рахунку чи наданні інформації третім особам, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.02.2025.

Суддя Я. Ю. Костеленко