Справа № 542/2049/24
Провадження № 2/542/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Гринь О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року представник позивача ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серія ВН № 1427512 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі 4000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до повноліття дітей.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.06.2016 шлюб між сторонами розірвано через несумісність характерів. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач повинен сплачувати на дітей, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Ухвалою судді від 18.11.2024 відкрито провадження у цивільний справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копію ухвали із роз`ясненням права подати відзив та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу (а.с. 27).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, 10.02.2025 представник позивача подала письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с. 46, 47).

Відповідач, який, згідно вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.03.2024 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в господарській обслузі ДУ «Полтавська установа відбування покарань (№23)», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, йому вручено пам`ятку про права та обов`язки учасника судового розгляду, та роз`яснено можливість приймати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, однак в судове засідання не з`явився, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідач позовну заяву через адміністрацію установи отримав, правом подачі відзиву не скористався (а.с. 33, 43-45).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать записи у свідоцтвах про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 (а.с. 17, 18, 19).

Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні та сторони не дійшли згоди щодо добровільного надання допомоги відповідем на утримання дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1-3 статі 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються, починаючи від дня подачі позову.

Звертаючись із позовом про стягнення аліментів в розмірі 4000,00 грн на кожну дитину, позивачка обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів, а саме: про стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які перебувають на її утриманні; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також будь яких інших обставини, що мають істотне значення для вирішення справи - не зазначила та доказів на їх підтвердження не надала.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Нормами Сімейного кодексу України встанолено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також рівність прав та обов`язків батька та матері.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з принципу рівного обов`язку сторін щодо матеріального забезпечення неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що на утриманні позивачки перебуває троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ., тобто діти позивачки мають вік від 6 до 18 років.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує: матеріальне становище дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які є неповнолітніми, не мають самостійного доходу, перебувають на утриманні позивачки; платник аліментів, є молодою, працездатною особою, відсутні дані щодо хворобливого стану його здоров`я; а також те, що позивачка відомостей про доходи позивача та його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, який вона пред`явила до стягнення не надала.

Отже суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2024 року і до повноліття дітей. На думку суду такий розмір аліментів відповідатиме засадам справедливості, розумності та буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та захистом прав неповнолітніх дітей, а також є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дітей, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, із відповідача на користь держави необхідно сягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.)

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 10 лютого 2025 року.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь