Номер провадження 2-о/754/70/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2025 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

присяжних Диптан О.В., Сороки Н.О.,

при секретарі Моторенко К.О.

за участю представника

заінтересованої особи Завальнюк Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення померлим, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення померлим.

Свою заяву заявник мотивує тим, що з 26.07.2014 року по 05.06.2020 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.03.2022 року ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Згідно сповіщення № 30 від 16.06.2022 року військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_2 зник безвісти.

Як зазначає заявник, на день подання заяви є підстави вважати, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області внаслідок збройного зіткнення з окупаційними військами російської федерації в умовах здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі ведення бойових дій. При цьому тіло загиблого ОСОБА_2 з об`єктивних причин не вдалося евакуювати з поля бою, в зв`язку із чим у неї відсутня можливість отримати відповідний медичний документи про смерть ОСОБА_2 (лікарське свідоцтво про смерть).

Заявник вказує на те, що оголошення померлим ОСОБА_2 їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання грошової допомоги за загибель, пов`язану із захистом Батьківщини, в зв`язку із чим їй необхідно встановити, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 настала внаслідок збройного зіткнення з окупаційними військами російської федерації в умовах здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі ведення бойових дій, оскільки саме з такими обставинами загибелі чинне законодавство пов`язує можливість членам сім`ї загиблого військовослужбовця реалізувати свої права на пов`язані із цим пільги та виплати.

Посилаючись на викладене, заявник просила задовольнити її вимоги.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 17.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, а також залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

20.11.2024 року до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В., в яких вона заперечує проти задоволення заяви.

28.01.2025 року до суду надійшло клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В. У даному клопотанні представник заінтересованої особи зазначає про те, що заявник не є дружиною та членом сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, а метою звернення до суду заявник зазначає оформлення спадщини, отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї», оформлення пенсії у разі втрати годувальника, встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. При цьому представник заінтересованої особи повідомила, що у військовослужбовця є мати, ОСОБА_4 , яка має право на отримання грошового забезпечення за зниклого безвісти військовослужбовця в рівних частинах з іншими особами, які мають право на його отримання. Таким чином, у разі набрання законної сили рішенням суду про оголошення ОСОБА_2 померлим, виплата матері військовослужбовця та іншим особам, які мають право на отримання грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця припиняється. Виходячи з зазначеного, рішення суду, яким ОСОБА_2 буде оголошено померлим, вплине на права осіб, які отримують виплати відповідно до Порядку №884, тому в даному випадку вбачається наявність спору про право. Отже, встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, оскільки встановлення цього факту може вплинути на права та обов`язки інших осіб, які не були залучені до справи. Водночас, судом має бути встановлено коло осіб, які можуть бути заінтересованими у справі, на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки яких може вплинути прийняте у цій справі рішення. Заявник не підтверджує відсутність інших осіб «померлого» військовослужбовця, які можуть претендувати на призначення та виплату їм частини одноразової грошової допомоги. Щодо твердження заявника про необхідність оформлення спадщини, представник заінтересованої особи зауважила, що крім інших заявлених цілей, встановлення даного факту може впливати на спадкові права та обов`язки інших осіб, водночас, заявником не надано підтвердження відсутності спадкоємців у померлого.

Посилаючись на викладене, з урахуванням наявності інших осіб, яким виплачується грошове забезпечення, а також, які можуть претендувати на виплату одноразової грошової допомоги, представник заінтересованої особи вважає, що встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, тому заява ОСОБА_1 не може розглядатися в порядку окремого провадження, в зв`язку із чим вона підлягає залишенню без розгляду.

В судове засідання заявник та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В. клопотання підтримала та просила про його задоволення.

Представники інших заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, представника заявника, представників заінтересованих осіб.

Заслухавши думку представника заінтересованої особи, вивчивши зміст заяви та пояснень, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, згідно із ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч. 4 вказаної вище статті, порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, зокрема, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне та можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При цьому, за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Верховний Суд в аналізі застосування ч. 6 ст. 294 ЦПК України виходить з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Так, у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №712/10959/17 сформульовано висновки про те, що звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин для подальшого вирішення спору про прийняття спадщини дає підстави для висновку про існування спору про право, а тому заява в порядку окремого провадження підлягає залишенню без розгляду.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Суд зауважує, що окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями:

1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування;

2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав;

3) спеціальна мета підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого юридичного факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, під терміном безвісно відсутній військовослужбовець слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Також військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Таким чином, сім`ям безвісно відсутніх військовослужбовців, до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми, або оголошення померлими, здійснюється виплата щомісячного грошового забезпечення, що може мати наслідком незаінтересованість їх у зміні правового статусу відсутньої особи.

Суд зауважує, що законодавство не визначає суб`єктів, які мають право звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому при вирішенні цього питання слід виходити із загальних правил цивільного судочинства, закріпленихст.4 ЦПК України, згідно з якою кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу, що за правилами окремого провадження можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення (в тому числі факт смерті особи), лише в разі, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав особи, що звернулася з метою встановлення таких фактів.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2014 року по 05.06.2020 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Відтак, на час звернення до суду із даною заявою заявник не є дружиною або членом сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. Вимог щодо встановлення інших фактів, в тому числі встановлення факту спільного проживання, перебування на утриманні тощо заява не містить.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що від шлюбу заявник та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, дана заява подана ОСОБА_1 в її особистих інтересах, а не як законним представником, що діє в інтересах малолітньої дитини.

Наведене свідчить про те, що, виходячи із характеру та змісту заявлених ОСОБА_1 вимог, їх обґрунтування, від оголошення ОСОБА_2 померлим жодним чином не залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав самої ОСОБА_1 , а також її особистих майнових прав.

У заяві також зазначено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про оголошення фізичної особи померлою, з поміж іншого, є реалізація її спадкових прав. Проте, заявник на день подання заяви із ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, вимог в інтересах малолітньої дитини не заявляла, щодо відсутності інших спадкоємців ОСОБА_2 жодних належних доказів не надала.

В той же час, матеріали справи свідчать про наявність матері ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Однак, про наявність іншого спадкоємця заявник суду не повідомила, ОСОБА_4 до участі у справі не залучила.

Що ж стосується посилань на необхідність оголошення померлим для отримання грошової допомоги, то в даній частині наявний спір про право, оскільки з листа ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_5 від 06.12.2024 року вбачається, що членом сім`ї ОСОБА_2 є мати ОСОБА_4 , яка згідно вищевказаних правових норм також має право на отримання такої допомоги.

Таким чином, з урахуванням наявності спадкоємця, не залученого заявником до участі у справі, який також має право на отримання грошової допомоги, враховуючи мету оголошення особи померлою - прийняття спадщини та отримання грошової допомоги, суд приходить висновку, що заява не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження, оскільки наявний спір про право цивільне, який може бути вирішено в порядку позовного провадження, за участю інших спадкоємців, а відтак заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України із роз`ясненням заявнику її права звернутись до суду у порядку позовного провадження.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення померлим - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Присяжні: