Справа № 491/1011/24
Провадження № 2/491/176/25
УХВАЛА

10 лютого 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Голубович А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 2021 року була призначена субсидія згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» у 1305 гривень 96 коп.. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 01 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 72 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 1 від 20 червня 2024 року № 10353/05-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 6964 гривень 73 коп. утворилась за період з 01 грудня 2023 року по 31 березня 2024 року у зв`язку з наявністю на депозитному банківському рахунку коштів в загальній сумі, що перевищує 100000 гривень. Таким чином відповідачем неправомірно отримано житлову субсидію. Позивачем, розглянувши особовий рахунок відповідача, рішенням № 265 від 25 червня 2024 року встановлено суму переплати у розмірі 6964 гривень 73 коп. за період з 01 грудня 2023 року по 31 березня 2024 року. Відповідачеві надіслано лист-повідомлення від 25 червня 2024 року № 1500-0504-8/96346 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії на р/р Пенсійного фонду України. Станом на дату позову кошти відповідачем не повернуті. Відповідно до пункту 125 постанови Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року № 848, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином.

Представник позивача, Матвєєв А.В., який діє на підставі довіреності від 01 січня 2024 року (а.с.11), в судове засідання на розгляд справи не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.20). 09 лютого 2025 року представник позивача, Матвєєва А.В., через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Головного управління в порядку письмового провадження (а.с.33).

20 січня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача, Матвєєва А.В., надійшла заява про відмову від позову, в якій просить прийняти відмову від позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та закрити провадження у справі (а.с.23). Заява обґрунтована тим, що 14 січня 2025 року за вих. №821/04-16 до юридичного управління надійшла службова записка відділу з питань відрахувань з пенсій в якій повідомлялось, що відповідач погодився з позовними вимогами Головного управління та добровільно погасив надміру виплачену житлову субсидію на житлово-комунальні послуги в розмірі 6964,73 гривень. З урахуванням наведених обставин Головне управління вважає за доцільне відмовитись від позову, внаслідок добровільного погашення в повному обсязі відповідачем заборгованості в розмірі 6964,73 гривень після подання позовної заяви. 20 січня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача також надав заяву, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, сплачений останнім за подання позовної заяви до суду (а.с.28).

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд справи не прибув, причини неприбуття невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує поштовий конверт з вкладенням, адресований на ім`я відповідача за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, що повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.22).

Відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 3 та 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2019 року в справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року в справі № 24/260-23/52-б).

За наведених обставин відповідач вважається таким, що 11 грудня 2024 року отримав копію ухвали судді про відкриття провадження в справі (а.с.22).

Ухвалою судді від 04 грудня 2024 року було відкрито провадження в справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України.

В установлений судом строк відповідачем не було подано до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідач із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався та будь-яких інших заяв, клопотань не надавав. Отже, відповідач своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористався.

Враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (частина третя статті 206 ЦПК України).

Згідно пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Отже, відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

Враховуючи, що право позивача відмовитися від позову передбачено процесуальним законодавством, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача, прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі в зв`язку з відмовою від позову.

Згідно частини другої статті 255 ЦПК України суд, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки наведеною нормою права не передбачено повернення судового збору в разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню, а судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, - не підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 49, 142, 206, 255, 256 ЦПК України, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від позову до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Провадження у справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від позову до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, закрити.

В задоволенні заяви про повернення судового збору відмовити.

Ухвала суду згідно частини другої статті 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно частини третьої статті 255, пункту 15 частини першої статті 353, частини першої статті 354 ЦПК України може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 15 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Копію цієї ухвали вручити/надіслати учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Суддя Желясков О.О.

Ухвала набрала законної сили «___» ________________ 20___ року

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/1011/24 Ананьївського районного суду Одеської області.