У х в а л а

31 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 293/1584/15-ц

Провадження № 61-12546ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідач)

на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - товариство), до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за зустрічним позовом відповідача до позивача, правонаступником якого є товариство, про визнання окремих положень кредитного договору, договору іпотеки недійсними, розірвання кредитного договору та

в с т а н о в и в :

1. У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0917/85/126833 від 18 грудня 2007 року (далі - кредитний договір) у розмірі 6 184,02 доларів США (заборгованість за кредитом - 5 551,96 доларів США, за відсотками - 632,06 доларів США).

2. У лютому 2016 року відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив:

- визнати недійсними: пункт 1.1 статті 1, підпункти 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, 4.1.5, 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункт 7.5 статті 7, пункт 11.4 статті 11, пункти 15.4, 15.5, 15.6, 15.7 статті 15, пункти 16.1, 16.2, 16.3, 16.4, 16.5, 16.6, 16.7 статті 16 кредитного договору як такі, що порушують права відповідача як споживача відповідно до статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- розірвати укладені позивачем із відповідачем кредитний договір і додаткову угоду № 1 до нього від 3 квітня 2009 року;

- визнати недійсними договір іпотеки від 18 грудня 2007 року, договір про внесення змін до договору іпотеки від 22 вересня 2008 року та додатковий договір до договору іпотеки від 6 квітня 2009 року;

- «визнати боргом як реституцією на користь позивача 24 299,44 грн».

3. 29 червня 2023 року товариство звернулося до суду із заявою про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача.

4. 5 жовтня 2023 року Черняхівський районний суд Житомирської області постановив ухвалу про задоволення заяви товариства про заміну процесуального правонаступника.

5. 25 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою апеляційну скаргу адвоката в інтересах відповідача залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

6. 5 вересня 2024 року відповідач подав касаційну скаргу (вх. № 29429/0/220-24 від 12 вересня 2024 року) на зазначені судові рішення.Обґрунтував так:

- товариство не довело належними доказами переходу до нього права вимоги за кредитним договором і договором іпотеки. Товариство не є суб`єктом господарювання - фінансовою установою, яка має право надавати фінансові послуги;

- суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396-14-ц, від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від 8 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 щодо критеріїв розмежування договорів відступлення права вимоги та факторингу.

7. 7 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Відповідач мав надати: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску цього строку та копії квитанції про сплату судового збору відповідно до кількості учасників справи.

8. 28 жовтня 2024 року відповідач подав уточнену касаційну скаргу, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та копію квитанції про сплату судового збору для позивача. Обґрунтував поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження так: повний текст оскарженої постанови від 25 грудня 2023 року апеляційний суд склав 1 січня 2024 року; вперше відповідач подав касаційну скаргу на судові рішення 22 січня 2024 року, тобто до спливу строку на касаційне оскарження (за 9 днів до його спливу); 14 серпня 2024 року Верховний Суд постановив ухвалу про повернення тієї касаційної скарги; копію цієї ухвали відповідач отримав 28 серпня 2024 року та повторно подав касаційну скаргу.

8.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

8.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частини друга та третя статті 390 ЦПК України).

8.3. Оскільки відповідач вперше подав касаційну скаргу з дотриманням строку на касаційне оскарження та навів поважні причини пропуску цього строку у зв`язку з повторним її поданням цей строк слід поновити.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

9.1. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2023 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання окремих положень кредитного договору, договору іпотеки недійсними, розірвання кредитного договору.

3. Витребувати з Черняхівського районного суду Житомирської області цивільну справу № 293/1584/15-ц.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко