Справа № 192/3429/24
Провадження № 2-н/192/31/25
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

На виконання вимог ст. 165 ЦПК України судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, справа підсудна Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

Перевіривши обґрунтованість заяви, дослідивши додані до неї докази, суддя дійшла таких висновків.

За змістом ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, до заяви ОСОБА_1 не долучено жодних документів або їх копій, які підтверджують проживання дитини разом з нею, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 СК України є обов`язковою умовою для виникнення права на отримання аліментів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суддя дійшла висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст.19,161,163,165 ЦПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу з вимогою про стягнення на її користь із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Ковальчук