УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 542/320/22

провадження № 61-17320ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила, визнати за нею право власності в порядку спадкування на:

- 1/4 частку автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1596 см куб., дата державної реєстрації 05 березня 2008 року;

- 1/4 частку автомобіля ВАЗ 21150, 2002 року випуску, об`єм двигуна

1500 см куб., дата державної реєстрації 28 травня 2002 року;

- 1/4 частку автомобіля ВАЗ 21074, 2003 року випуску, об`єм двигуна

1568 см куб., дата державної реєстрації 27 червня 2003 року;

- 1/4 частку причіпа КРАЗ 8138, 1999 року випуску, дата державної реєстрації 19 жовтня 1999, які зареєстровані за ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування

на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

У серпні 2022 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову 1/4 частку з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 29 лютого 2024 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на: 1/4 частку автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1596 сантиметрів кубічних, дата державної реєстрації 05 березня 2008 року;1/4 частку автомобіля ВАЗ 21150, 2002 року випуску, об`єм двигуна 1500 сантиметрів кубічних, дата державної реєстрації 28 травня 2002 року; 1/4 частку автомобіля ВАЗ 21074, 2003 року випуску, об`єм двигуна 1568 сантиметрів кубічних, дата державної реєстрації 27 червня 2003 року; 1/4 частку причіпа КРАЗ 8138, 1999 року випуску, дата державної реєстрації 19 жовтня 1999, які зареєстровані за ОСОБА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 лютого 2024 року залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

24 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вимоги ухвали від 13 січня 2025 року виконані.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17,

від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 554/3192/16-ц, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, та після усунення недоліків з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Новосанжарського районного суду Полтавської області цивільну справу № 542/320/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара