Провадження №2/523/2172/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 згідно якого:

- виділити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в особисте користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м, вбудовану шафу № 2 площею 0,5 кв.м та балкон площею 0,9 кв.м;

- виділити в особисте користування ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , житлову кімнату площею 12,7 кв.м, житлову кімнату площею 9,2 кв.м та лоджію площею 2,7 кв.м;

- нежитлові приміщення: коридор площею 9,4 кв.м, кухню площею 5,6 кв.м; вбиральню площею 1 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02. 2015 року (справа № 523/20227/14-ц).

За заявою позивача проведено будівельно- технічне дослідження та надано висновок судового експерта Рапача К.В. № 25/24 від 05.08.2024 року.

Експертом запропоновано єдиний варіант користування приміщеннями квартири, виходячи з загальної площі квартири 65,5 кв.м. та житлової площі 39,0кв.м:

- гр. ОСОБА_1 (частка 1/2), виділяється в користування житлова пл. 17,1 кв.м., вбудована шафа № 2 площею 0,5 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. загальною площею 18,5 кв.м. (позначено зеленим кольором);

- гр. ОСОБА_2 (частка 1/2) виділяється в користування житлову кімнату № 3 площею 12,7 кв.м, житлову кімнату № 6 площею 9,2 кв.м та лоджію площею 2.7 кв.м., загальною площею 24,6 кв.м. (позначено червоним кольором);

-наступні приміщення загальною площею 28,6 кв.м.: кухню під № 8- площею 9,4 кв.м; вбиральню під номером № 4 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату під № 5 площею 2,6 кв.м., коридор пл. 9,4 кв.м., загальною площею 22,4 кв.м пропонується залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позначено жовтим кольором).

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала.

Суд, приймаючи визнання позову відповідачем перевірив відсутність суперечень вимогам закону та порушень прав, свобод і інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ( а.с.12).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02,2015 року поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

-Визнано право власності за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

-Визнано право власності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . ( а.с.6)

Рішення набрало законної сили 17.02.2015 року.

Право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.7)

Згідно висновку експерта будівельно-технічного дослідження № 25/24 від 05.08.2024 року, надається наступний варіант користування приміщеннями квартири, виходячи з загальної площі квартири 65,5 кв.м. та житлової площі 39,0 кв.м:

- гр. ОСОБА_1 (частка 1/2), виділяється в користування житлова пл. 17,1 кв.м., вбудована шафа № 2 площею 0,5 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. загальною площею 18,5 кв.м. (позначено зеленим кольором);

- гр. ОСОБА_2 (частка 1/2) виділяється в користування житлову кімнату № 3 площею 12,7 кв.м, житлову кімнату № 6 площею 9,2 кв.м та лоджію площею 2.7 кв.м., загальною площею 24,6 кв.м. (позначено червоним кольором);

-наступні приміщення загальною площею 28,6 кв.м.: кухню під № 8- площею 9,4 кв.м; вбиральню під номером № 4 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату під № 5 площею 2,6 кв.м., коридор пл. 9,4 кв.м., загальною площею 22,4 кв.м пропонується залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позначено жовтим кольором) ( а.с.14-24)

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як визначено ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ст.319, ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховному суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 роз`яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладених положень процесуального закону, суд взяв до уваги, що позовні вимоги були визнані відповідачем в судовому засіданні, в повному обсязі. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про встановлення порядку користування квартирою, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 206, 259, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити в особисте користування ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житлову кімнату площею 17,1 кв.м, вбудовану шафу № 2 площею 0,5 кв.м та балкон площею 0,9 кв.м.;

- виділити в особисте користування ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , житлову кімнату площею 12,7 кв.м, житлову кімнату площею 9,2 кв.м та лоджію площею 2,7 кв.м.;

- нежитлові приміщення: коридор площею 9,4 кв.м, кухню площею 5,6 кв.м; вбиральню площею 1 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, залишити в загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 605,60 грн. судового збору та 2 000,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в м.Одесі Одеської області (, адреса: м. Одеса, вул. Черняховського, 6) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , частину судового збору сплаченого згідно квитанції 0.0..1 від 19.07.2024 року, у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2025 року .

Суддя: