КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року

справа № 756/1344/23

провадження № 22-ц/824/517/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг»

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, постановленого під головуванням судді Шевчука А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейкап Трейдінг» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Мейкап Трейдінг» про захист прав споживача у якому просив: розірвати договір купівлі-продажу парфумів KIRKE TIZIANA TERENZI вартістю 3 540,00 грн., укладений 01.01.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мейкап Трейдінг»; стягнути з ТОВ «Мейкап Трейдінг» на користь ОСОБА_1 3 540,00 грн, моральної шкоди 10 000,00 грн.,. шляхом зарахування стягнутих сум на його картковий рахунок.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01.01.2023 року о 19 год. 45 хв. здійснив Інтернет - замовлення № -0250 через мобільний додаток MakeUp та замовив парфуми KIRKE TIZIANA TERENZI вартістю 3 540,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 01.01.2023 року.

Позивач зазначав, що в процесі створення замовлення заповнив усі необхідні реквізити які вимагав інтернет додаток, а саме - вказав адресу доставки: АДРЕСА_1 , отримувач - ОСОБА_1 , номер телефону та натиснув замовити.

Вказував, що після проведення оплати, того ж дня 01.01.2023 близько 20:00 з`ясував, що з невідомих йому причин оформлення відбулося на іншу адресу, а саме на адресу, на яку здійснювалось попереднє замовлення приблизно рік тому.

Позивач стверджує, що одразу зателефонував на гарячу лінію відповідача, однак, з`ясувавши, що телефонує у неробочий час, написав листа, через мобільним додаток, де вказав вірну адресу доставки.

Наступного дня, у понеділок 02.01.2023 року, ОСОБА_1 через мобільний додаток встановив, що корегування адреси доставки на його прохання не відбулося, тоді він вдруге з мобільного додатку написав листа і вказав вірну адресу.

Позивач вказує, що протягом 31.12.2022 - 03.01.2023 знаходився за містом і не мав доступу до своєї електронної пошти, листи надсилав з мобільного додатку MakeUp.

03.02.2023 о 08 год. 25 хв. позивач отримав дзвінок оператора колл-центру MakeUp з приводу його звернень, якому детально повідомив всі обставини і отримав пропозицію або скасувати замовлення і зробити нове, або переадресувати замовлення, окрім того оператор повідомив, що відправлення знаходиться в м. Умань на проміжній адресі сортувального центру транспортної компанії «Нова пошта».

ОСОБА_1 вказував, що вирішив обрати пропозицію оператора на переадресацію товару, зафіксувавши адресу доставки - АДРЕСА_1 , отримувач - ОСОБА_1 і номер поштомату Нової пошти № 9534. При цьому, не отримав застережень щодо можливості неопрацювання зміни адреси і отримувача замовлення.

Після чергової спроби перевірити статус замовлення в додатку ОСОБА_1 дізнався, що замовлення доставлено на іншу адресу іншому отримувачу, після чого зателефонував на гарячу лінію і повідомив про цей факт. Оператор пообіцяла вирішити проблему і перетелефонувати.

09.01.2023 року позивач в черговий раз зателефонував на гарячу лінію, де оператор повідомив, що всю інформацію вже надано, відправлення отримано особою, яка була вказана в первісному замовленні, вина в діях співробітників ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» відсутня, оскільки позивач самостійно формував замовлення.

Після претензій позивача на електронну адресу ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» та вимоги повернути кошти за оплачений, однак не отриманий товар останніми запропоновано надати подарунковий сертифікат на суму 600,00 грн., і безкоштовний рекламний набір косметики від виробника. Згодом, позивачу запропоновано подарунковий сертифікат на суму 1 500,00 гривень без безкоштовного набору, задля врегулювання непорозумінь. При цьому, пропозиція ОСОБА_1 надати подарунковий сертифікату в розмірі витраченої суми 3 500,00 грн. була відхилена менеджером ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначив, що позивач та відповідач погодили нові умови договору в частині зміни одержувача та місця доставки товару, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання і допустив доставку товару за іншою адресою .

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що приєднуючись до Угоди купівлі-продажу на відстані за допомогою інформаційної системи відповідача - мобільного додатка позивач погоджується з тим, що адміністрація не несе відповідальності за затримки або збій в процесі здійснення операції, що виникли внаслідок непереборної сили, а також будь якого випадку негараздів у телекомунікаційних, комп`ютерних, електричних та інших суміжних системах.

Переадресацію доставки через гарячу лінію була здійснена в розрахункову дату адресної доставки відправлення, а тому перевізник не міг обробити такий запит в запропоновані строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» виконало свій обов`язок щодо поставки товару і вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому, позивач був повідомлений про неможливість повернути парфуми згідно з п. 4.6.2 Публічної оферти. Отже, вимога про розірвання договору не може бути задоволена, оскільки товар не підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.01.2023 року о 19 год. 45 хв. між ОСОБА_1 та ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» укладено публічний договір роздрібної купівлі-продажу на відстані за допомогою мережі Інтернет, а саме через мобільний додаток відповідача MakeUp замовлено парфуми KIRKE TIZIANA TERENZI вартістю 3 540,00 грн.

Для формування замовлень на сайті користувач (покупець) може пройти процедуру реєстрації та зазначити необхідні дані, згідно з анкетою. Під час реєстрації на сайті користувач (покупець) зобов`язується надати достовірну та точну інформацію про себе і свої контактні дані для виконання адміністрацією сайту своїх зобов`язань перед користувачем (покупцем) і доставки йому сплаченого товару (пункт 2.1.-2.2. Публічної оферти).

Відповідно до пункту 3.6 Публічної оферти адміністрація не несе відповідальності за зміст і достовірність інформації, наданої відвідувачем (покупцем) під час реєстрації на вебсайті https://makeup.com.ua або https://makeup.ua і оформленні замовлення. Відвідувач (покупець) несе відповідальність за достовірність зазначеної під час реєстрації на вебсайті та оформлення замовлення інформації, погоджується на всі ризики, пов`язані з недостовірністю такої інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Судом вірно встановлено, що процедура реєстрації користувача на веб-сайті ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» та оформлення онлайн замовлень у відповідача передбачені публічною офертою відповідача - Умовами використання вебсайту відповідача, що знаходиться за адресою: https://makeup.com.ua/ua/about/13/ ("Публічна оферта").

Позивач здійснив замовлення товару через мобільний додаток, про що підтвердив обґрунтовуючи доводи позову.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За умовами договору відповідач був зобов`язаний передати товар, а саме - парфуми Tiziana Terenzi Kirke, за допомогою поштових послуг товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» («перевізник») на адресу: АДРЕСА_2 , отримувачем товару зазначено третю особу ОСОБА_3 . Вказана адреса збережена в адресній книзі в особистому кабінеті ОСОБА_1 на сайті ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ», що підтверджується інформацією з електронного кабінету останнього (а.с. 60). При укладенні договору замовником зазначено, що йому можна не телефонувати для підтвердження замовлення.

Як вірно встановлено судом, що відповідно до налаштування програмного забезпечення мобільного додатку ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» користувач зобов`язаний заповнити всі обов`язкові поля для доставки товару. Процес здійснення замовлення складається з декількох етапів введення даних про доставку, обрання товару, перевірка особистих даних та інформації про умови доставки, підтвердження замовлення на обраних раніше умовах. Якщо користувач мобільного додатку не обере одну з форм, запропонованих програмним забезпеченням у одному із обов`язкових полів, то програмне забезпечення мобільного додатку автоматично обирає адресу доставки та отримувача, які вже були збережені в кабінеті користувача мобільного додатку.

При цьому, оформлення замовлення відбувається не одразу, а застосунок дублює обрану інформацію для перевірки та очікує на остаточне підтвердження замовлення.

Отже, судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 ознайомився із обраною ним адресою доставки та одержувача до остаточного оформлення замовлення.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно встановив, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 оформлюючи замовлення 01.01.2023 року о 19 год. 45 хв., вказував себе отримувачем товару з адресою доставки АДРЕСА_1 .

Отже, висновок суду про те, що ОСОБА_1 не перевірив дані внесені в електронну форму замовлення (умови договору) щодо доставки та ввів саме такі дані в інформаційну систему ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» і погодився на усі істотні умови договору при підтвердженні замовлення відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2023 року менеджер відповідача отримав лист від позивача з наступним змістом: «Сделал заказ и доставку курьером. Уточняю адрес. Киев, проспект Соборности 30, кв. 125. Если курьер меня не застанет-оставить консьєржу» (а.с.22).

Отже, електронний лист, надісланий за твердженням позивача одразу після замовлення, не позивач «уточнює адресу» та не просить змінити одержувача.

02.01.2023 року о 7 год. 36 хв. менеджер відповідача надіслав лист позивачу з таким текстом: Доброго дня. Велике спасибі за Ваш лист. Дмитро, замовлення сформовано на іншу адресу, переадресація коштовна, бажаєте внести зміни? Також уточніть отримувача замовлення? (а.с.22).

З наведеного слідує, що відповідач у відповідь на електронний лист позивача попросив підтвердити переадресацію та особу одержувача, якщо це необхідно.

Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.

Не отримавши вказівок відповідач продовжив виконувати договір, для чого передав товар обраному позивачем перевізнику.

02.01.2023 року у неробочі години відповідача (21 год. 39 хв.) позивач здійснив три дзвінки на гарячу лінію відповідача. Після цього позивач знову написав до менеджерів відповідача: «Вітаю. Зробив замовлення. Kirke. З незрозумілих причин кожного разу адреса доставки висвітлювалася не та, на яку я замовляв, вірна адреса доставки - м. Київ, проспект соборності 30, кв.125 вчора надсилав з цього приводу лист. Втім, на даний час адреса доставки не змінена. Прошу вжити невідкладних заходів щодо виправлення адреси доставки і зв`язатися зі мною. Дякую» (а.с.63).

03.01.2023 о 8 год. 25 хв. менеджер відповідача зателефонував до позивача щодо його запиту. Зокрема, менеджер відповідача повідомив позивачу, що замовлення № -0250 станом на 03.01.2023 року о 7 год. 54 хв. прибуло в м. Умань, Черкаської області, та запропонував позивачу або (1) скасувати замовлення №-0250 і оформити нове замовлення, або (2) здійснити переадресацію замовлення №-0250.

При цьому, позивач обрав здійснити переадресацію замовлення.

03.01.2023 року менеджер відповідача після розмови з позивачем здійснив переадресацію замовлення №-0250 через АРІ (електронний обмін даними між інформаційними системами перевізника та відповідача), а саме змінив отримувача на позивача та адресу доставки на поштомат перевізника № 9534.

Відповідно до Правил надання Перевізником послуги «Переадресування», що розміщені за адресою: https://nnvaposhta.ua/uploads/misc/doc/Pereadresuvanniia.pdf, «Послугу неможливо замовити online, якщо послугу замовляється у розрахункову дату адресної доставки відправлення».

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2023 року менеджер відповідача о 8 год. 20 хв. здійснив переадресацію доставки товару відповідно до прохання позивача через АРІ перевізника, але перевізник не обробив запит відповідача протягом 2 годин до моменту доставки. Як наслідок, 03.01.2023 року о 10 год. 20 хв. перевізник здійснив доставку товару відповідно до інформації, що була надана позивачем 01.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , та віддав замовлення №-0250 ОСОБА_4

03.01.2023 року позивач повідомив відповідача, що його замовлення було отримано іншою особою. Менеджери відповідача пояснили, що товар отримала отримувач відповідно до умов договору між сторонами. Також менеджери відповідача наголосили на тому, що 02.01.2023 року о 7 год. 36 хв. позивач отримав лист від менеджера відповідача про зміну умов договору, а саме адреси доставки та отримувача, при цьому позивач не надав відповідь на нього.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що саме позивач не відповів на лист менеджера ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» від 02.01.2023 року отриманого о 7 год. 36 хв., про те, що переадресація платна і потребує підтвердження. Це відповідь на перше електронне повідомлення позивача, в якому він не вказав бажаний спосіб комунікації, самостійно розпочавши комунікацію через електронну пошту.

Суд також обґрунтовано вважав, що доводи позивача щодо того, що він вчасно не побачив цей лист, а очікував на самостійне внесення змін відповідачем чи невідкладний телефонний дзвінок не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він не просив про це у листі, а також не залишав на сайті прохання про зворотній зв`язок.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходження товару.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ТОВ «МЕЙКАП ТРЕЙДІНГ» виконано свій обов`язок щодо поставки товару і вжило всіх залежних від них заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до положень ст. ст. 12 та 13 Закону України "Про захист прав споживачів" та умов Публічної оферти, розірвання договору відбувається шляхом (1) повернення товару продавцеві та (2) повернення покупцеві вартості товару.

ОСОБА_1 придбав парфуми KIRKE TIZIANA TERENZI вартістю 3 540,00 грн., які не підлягають обміну як парфюмерно-косметичний виріб відповідно до додатку №3 Постанови (Перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню) до постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів" від 19 березня 1994 р. №172).

Позивач був повідомлений про неможливість повернути парфуми згідно пункту 4.6.2. Публічної оферти.

Отже, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимога про розірвання договору не може бути задоволена, оскільки придбаний товар не підлягає поверненню.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач та відповідач погодили нові умови договору в частині зміни одержувача та місця доставки товару, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання і допустив доставку товару за іншою адресою, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки послуга переадресації доставки товару була погоджена між сторонами станом на розрахункову дату адресної доставки відправлення як це перебачено Правилами надання Перевізником послуги «Переадресування» та не сплатив додаткову плату за цю послугу.

Оскільки вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від первісних вимог, які не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відтак висновок суду щодо відмови у задоволенні позову щодо вимог про стягнення моральної шкоди ґрунтується на законі та відповідає обставинам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, та враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: