Провадження №: 2/336/1084/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін позовну заяву

Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитування, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача Паладич А.О., яка діє на підставі Довіреності б/н від 25.12.2023 (строк дії до 31.12.2004) звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № від 01.06.2021, яка виникла станом на 29.11.2023 у сумі 153 730,40 гривень, яка складається з: заборгованості зі тілом кредиту 107 984,51 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 45 745,89 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що 26.03.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-анкету про надання банківських послуг №0072/980/031593690/1, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листа, тарифів тарифного пакету. Відповідно до договору відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки у розмірі 5% на місяці, яка була погоджена сторонами під час підписання Анкети-заяви та погоджена відповідачем.

Банком умови кредитного договору виконані у повному обсязі. Відповідач, в свою чергу, умови кредитного договору не виконує належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 25 563,11 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 700,00 грн., заборгованість за відсотками 5 863,11 грн. У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у вказаному вище розмірі, а також судовий збір, сплачений при поданні вказаного позову до суду.

На підставу ухвали судді Запорізького районного суду Запорізької області від 09.10.2024 справу передано за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 07.11.2024 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 26.11.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщено вчасно у відповідності до Порядку публікації оголошень на веб-порталі судової влади України її окремих підсистем (модулів). Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, відповідач є повідомленими про розгляд справи належним чином.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що 16.03.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, невід`ємною частиною якого є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 16.03.2018, на підставі якого банк відкрив кредитну лінії зі встановленим кредитним лімітом у сумі 10 000 грн., строком кредитування на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 5% на місяць. Загальна вартість кредиту становить 13 250,42 грн.

Вищезазначена інформація Підтверджується Паспортом споживчого кредиту, який також підписаний 16.03.2018 позичальником.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір в силу приписів ст.638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч.2. ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Також, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, судом встановлено, що Кредитний договір №0072/980/031593690/1 від 16.03.2018, укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 підписаний сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 16.03.2018 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом надання відповідачу кредитних коштів.

Відповідачем вказана обставина не була спростована.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого позивачем Розрахунку заборгованості, який суд визнає належним та допустимим доказом, вбачається, що заборгованість відповідача перед Банком за Кредитним договором №0072/980/031593690/1 від 16.03.2018 становить 25 563,11 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 700,00 грн., заборгованість за відсотками 5 863,11 грн.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався.

01.08.2024, у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань, АТ «ОТП банк» направив відповідачу досудову вимогу №13517121 про дострокове стягнення заборгованості, в якій вимагав повернути кредитні кошти та проценти у сумі 25 563,11 грн.

Вказана вимога зі сторони відповідача залишилася без належного виконання, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав його без зауважень і отримав кредити, однак умови договору порушив.

Позивачем доведено факт укладення кредитного договору та факт отримання відповідачем грошових коштів, а також факт порушення останнім зобов`язання щодо його повернення. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.

З аналізу вищенаведених норм матеріального права та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам Кредитного договору не здійснив погашення кредиту та процентів за його користування у повному обсязі в установлений строк, тобто ухилився від належного виконання своїх цивільно-правових зобов`язань. Позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, доведені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір у сумі 3 028,00 гривень.

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №0072/980/031593690/1 від 26.03.2018 у сумі 21, яка виникла станом на 29.11.2023 у сумі 25 563 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 11 копійок, яка складається з:

суми заборгованості за тілом кредиту 19 700,00 гривні;

суми заборгованості за відсотками 5 863,11 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», , місцезнаходження (юридична адреса): 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.43.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова