Провадження № 22-ц/801/196/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 рокуСправа № 127/27343/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/27343/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Мазуренко Лесі Олександрівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Вохмінової О. С., -

встановив:

У вересні 2023 року судом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що шлюб сторони зареєстрували 31.01.2009 року. Перебуваючи у шлюбі сторони за спільні кошти придбали 28.04.2018 року автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрували на ім`я ОСОБА_2

21.05.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль OpelAstra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрували на ім`я ОСОБА_2

16.09.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,який зареєстрували на ім`я ОСОБА_2 .

Сторони припинили подружні стосунки, хоча продовжують проживати в одному помешканні.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 не надає йому можливості володіти, користуватись та розпоряджатись спільним майном (транспортними засобами), не визнає належність йому половини зазначеного майна, що стало підставою для звернення до суду з позовом про поділ майна.

ОСОБА_1 змінював та уточнював позовні вимоги неодноразово, остання заява 30.05.2024 року, в якій ОСОБА_1 просив з урахуванням висновку експерта визнати майно, а саме автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно наступним чином: залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , припинивши на нього право спільної сумісної власності; залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за відступ від рівності часток в розмірі 8 134, 63 грн.

В жовтні 2023 року судом зареєстровано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , яка мотивована тим, що у шлюбі із ОСОБА_1 за спільні кошти було придбано: автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_6 та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Три автомобілі зареєстровані на її ім`я, однак, всі три автомобілі і причіп фактично знаходяться у користуванні та володінні ОСОБА_1 .

20.05.2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із уточненою зустрічною позовною заявою, складеною із урахуванням висновку експерта, в якій просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортні засоби: автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 548, 52 грн.; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , вартістю 101 005,14 грн.; автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , вартістю 249 980, 66 грн.; причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20 157, 75 грн. та поділити майно наступним чином: залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Стягнути з неї на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від рівності часток 8 134, 63 грн. та судові витрати.

15.09.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі №127/21234/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним був прийнятий ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати в судовому засіданні 16.10.2023 року (а.с. 50). Враховуючи наявність зустрічного позову, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідно до вимог ч. 4 ст. 193 ЦПК України.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , автомобіль ОpelAstra, 1999 р.в., НОМЕР_2 , автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., НОМЕР_3 та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Оpel Astra, 1999 р.в., НОМЕР_2 , вартістю 101 005,14 грн., автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 112 548,52 грн., причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20 157,75 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., НОМЕР_3 , вартістю 249 980,66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 8 134 (вісім тисяч сто тридцять чотири) грн. 63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи в сумі 8 140 (вісім тисяч сто сорок) 76 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Не погоджуючись з даним рішенням представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Мазуренко Леся Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 року в частині

-визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Оpel Astra, 1999 р.в., НОМЕР_2 , вартістю 101 005,14 грн., автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 112 548,52 грн., причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20 157,75 грн.

-визнання за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., НОМЕР_3 , вартістю 249 980,66 грн.

-стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 8 134 (вісім тисяч сто тридцять чотири) грн. 63 грн.

Залишити у власності відповідача ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , автомобіль Оpel Astra, 1999 р.в., НОМЕР_2 , та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., припинивши на них право спільної сумісної власності.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію за відступ від рівності часток у розмірі 8134,35 гривень.

Стягнути судові витрати на надання правової допомоги ОСОБА_1 за розгляд справи у Вінницькому апеляційному суді в розмірі 5000гривень.

В апеляційній скарзі зазначила, що оскаржуване рішення суду прийнято із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд першої інстанції надав неправильну оцінку доказам, які мітяться в матеріалах справи, а висновки викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування такого рішення.

16 грудня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зубань О.О., в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мазуренко Л.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали просили суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги на рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 31.01.2009 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду від 28.09.2023 року шлюб був розірваний.

Також в судовому засіданні було встановлено, і дані обставини визнали сторони, що 28.04.2018 року за спільні кошти подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був придбаний автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2

21.05.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який зареєстрували на ім`я ОСОБА_2 16.09.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , який зареєстрували на ім`я ОСОБА_2

10.10.2012 року за ОСОБА_1 був зареєстрований транспортний засіб причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.04.2024 року № 403/24-21 (а.с. 103-128), дійсна ринкова вартість автомобіляVolkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. WVWZZZ3BZXE283389) складає 112 548, 52 грн.; дійсна ринкова вартість автомобіля OpelAstra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. НОМЕР_5 ) складає 101 005,14 грн.; дійсна ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. WVWZZZ3CZAE201216) складає 249 980,66 грн.; дійсна ринкова вартість причепа ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., складає 20 157,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зазначили, що між ними виник спір щодо користування та розпорядження придбаними ними у шлюбі транспортними засобами, і кожен із подружжя запропонував автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., вартістю 249 980,66 грн., виділити йому, решту транспортних засобів, загальною вартістю 233 711,41 грн. іншій стороні зі сплатою відповідної грошової компенсації відхилення від рівності часток в сумі 8134,63 грн.

Правовідносини виникли між сторонами з приводу поділу майна, що належить на праві спільної сумісної власності, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними.

Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

В судовому засіданні встановлено, що спірні транспортні засоби набуті сторонами у власність в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому є спільним сумісним майном подружжя.

Вартість спільно нажитого майна, що визначена експертом 483 692,07 грн., тому вартість частки кожного з подружжя становить 241 846,52 грн.

Вирішуючи питання про поділ транспортних засобів в натурі, суд першої інстанції враховав, що вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2010 р.в., який кожен із співвласників виявив бажання залишити собі, становить 249 980,66 грн., загальна вартість інших транспортних засобів, які кожен із співвласників запропонував виділити іншій стороні - автомобіля Оpel Astra, 1999 р.в. (101 005,14 грн.), автомобіля Volkswagen Passat, 1999 р.в. (112 548,52 грн.), причепа ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. (20 157,75 грн.) становить 233 711,41 грн.

Тому грошова компенсація одній із сторін за відступ від рівності часток становить 8 134,63 грн.

Враховуючи наведені норми закону, вимоги ч. 1 ст. 71 СК України, інтереси і чоловіка, і дружини, і їх дітей, а також істотні обставини, які мають значення, а саме, що із ОСОБА_2 залишились проживати діти 2009 р.н. та 2013 р.н., і перебувають на її утриманні, суд першої інстанції вірно вирішив, що доцільніше саме ОСОБА_2 виділити автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., НОМЕР_6 , вартістю 249 980,66 грн. із стягненням з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за відхилення від рівності часток в розмірі 8 134, 63 коп.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Оpel Astra, 1999 р.в., НОМЕР_5 , вартістю 101 005,14 грн., автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 548,52 грн., причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20 157,75 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої мінімальному розмірі.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для позивача що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Мазуренко Лесі Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2024 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник