ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Суми

Справа №583/2186/24

Номер провадження 22-ц/816/266/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цурканом Віктором Івановичем,

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2024 року у складі судді Сидоренка Р.В., постановлену у м. Охтирка Сумської області,

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рубякіної Алли Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про зняття арешту з коштів з урахуванням внесених змін до неї, зобов`язання державного виконавця довести до відома суб`єктів виконання та застосувати належні заходи примусового виконання постанови про арешт коштів боржника в розмірі стягнення аліментної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цуркана В.І. звернулася до суду із вказаною скаргою.

Скаргу мотивувала тим, що на виконанні в Охтирському відділі державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Охтирський відділ ДВС) перебуває виконавче провадження ВП № 74608782 з примусового виконання судового наказу № 575/1194/23 (2-н/575/110/23), виданого Великописарівським районним судом Сумської області від 15 листопада 2023 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 листопада 2023 року і до повноліття дитини. 02 квітня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а 15 квітня 2024 року постановою державного виконавця за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Кутового Я.А. в межах вказаного виконавчого провадження знятий арешт з рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк».

Станом на 15 квітня 2024 року судовий наказ Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23) взагалі не виконаний. На думку заявниці, вказана постанова є передчасною, оскільки ні боржник, ні його представник не надали документів, які підтверджують, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. 03 травня 2024 року вона звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Рубякіної А.О., в якій, зокрема просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів боржника.

Зазначає, що 08 травня 2024 року у АСВП в межах ВП № 74608782 з`явилася постанова державного виконавця від 07 травня 2024 року про внесення змін до постанови про зняття коштів, якою внесено зміни до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів та викладено в наступній редакції: «Зняти арешт з коштів заробітної плати боржника ОСОБА_4 , які надходять на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». На думку скаржниці, державний виконавець не вживає заходів щодо належного виконання рішення суду належним чином та відповідно до чинного законодавства.

Заявниця вказує на те, що за умови визначення станом на травень 2024 року заборгованості по аліментам в розмірі 33 869,38 грн, арешт коштів у межах суми звернення на загальну суму 26 797,50 грн не забезпечує арешту коштів в сумі заборгованості 33 869,38 грн, розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, виконавчого збору тощо.

У державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту з рахунку боржника до отримання відповідних підтверджуючих документів саме про спеціальний режим банківського рахунку, оскільки в оскаржуваній постанові виконавець застеріг, на які саме кошти та на які рахунки арешт не накладається.

Посилаючись на вказані обставини, просить:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського відділу ДВС Рубякіної А.О. по прийняттю 07 травня 2024 року рішення про внесення зміни до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів відповідно до змісту постанови від 07 травня 2024 року «про внесення змін до постанови про зняття коштів», вжитих раніше постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74347805 по примусовому виконанню судового наказу Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 листопада 2023 року і до повноліття дитини, без реального виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та наявності заборгованості.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Охтирського відділу ДВС Рубякіної А.О. від 07 травня 2024 року про зняття арешту з коштів (в редакції назви «про внесення змін до постанови про зняття коштів») в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782 по примусовому виконанню судового наказу Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 листопада 2023 року і до повноліття дитини.

3. Зобов`язати державного виконавця Охтирського відділу ДВС Рубякіну А.О. довести до суб`єктів виконання та застосувати належні заходи примусового виконання по арешту коштів боржника, вжитих постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782, до банківських, фінансових та кредитних установах, у розмірі стягнення аліментної заборгованості на суму не менш 33869,38 грн.

4. В порядку ст. 262 ЦПК України окремою ухвалою суду відреагувати та вжити заходів належного реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства в межах виконавчого провадження з боку державного виконавця з вказівкою на виявлення порушення на адресу керівництва Охтирського відділу ДВС з підстав та обставин, виявлених в ході розгляду та вирішення скарги і судової справи.

Питання по судовим витратам вирішити відповідно до вимог ст.ст. 141 та 452 ЦПК України за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського відділу ДВС.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цуркана В.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, що мають значення для справи; ігнорування судом визначених та заявлених вимог; неправильне та поверхневе встановлення обставин справи та дослідження доказів з цього приводу; відсутність правильної оцінки заявлених вимог та наданих суду доказів; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; необґрунтованість та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить повністю скасувати ухвалу суду та ухвалите нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24 (4-с/583/17/24) визнано неправомірними дії державного виконавця Охтирського відділу ДВС по прийняттю 15 квітня 2024 року рішення про зняття арешту з рахунку боржника, вжитих раніше постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782 по примусовому виконанню вказаного вище судового наказу Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23). Проте державний виконавець не виконує вказане рішення суду, так як постанова відділу ДВС судом не скасована.

Вважає, що повідомленням Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 червня 2024 року № 29616/25244-1-24/15.1 підтверджується те, що державний виконавець скасував постанову про арешт коштів, відправив до банківських установ та фінансових підприємств, в тому числі по місцю отримання заробітку та доходу боржника постанову й інформацію про скасування постанови про арешт коштів, але ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24 (4-с/583/17/24) не довів.

На думку скаржника, фактично арешт скасований діями державного виконавця, які були визнані протиправними, проте арешт не був поновлений, в тому числі на виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24 (4-с/583/17/24). Вказані обставини не були перевірені судом.

Звертає увагу на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2024 року у справі № 583/2171/24 (4-с/583/18/24), якою визнані неправомірними дії державного виконавця Рубякіної А.О. по прийняттю 05 травня 2024 року рішення про внесення змін до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів; визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Рубякіної А.О. від 08 травня 2024 року в редакції назви постанови «про внесення змін до постанови про зняття коштів» щодо зняття арешту з коштів в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74347805 по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2024 року № 583/1850/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини під час вагітності в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання ОСОБА_1 .

Наголошує на тому, що у державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту з рахунку боржника до отримання відповідних підтверджуючих документів саме про спеціальний режим банківського рахунку, оскільки в оскаржуваній постанові виконавець застеріг, на які саме кошти та на які рахунки арешт не накладається.

Вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, протирічить своїм попереднім рішенням, зокрема ухвалі Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24 (4-с/583/17/24), якою визнано неправомірними дії державного виконавця по прийняттю 15 квітня 2024 року рішення про зняття арешту з рахунку боржника, вжитих постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП №74608782 по примусовому виконанню судового наказу Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23).

Суд проігнорував вимоги законодавства, зокрема, що 06 травня 2023 року набрав чинності Закон України від 11 квітня 2023 року № 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану». Державний виконавець не виносив постанову про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, а скасував постанову про арешт коштів боржника, тим самим зупинив будь-які стягнення за виконавчим документом.

Наголошує на тому, що боржник по аліментним зобов`язанням не являється суб`єктом спеціального режиму оподаткування. У державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту рахунку боржника.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що жодними рішеннями, діями чи бездіяльністю управління не було порушено норми закону та права заявника, а тому залучення управління є безпідставним. Просить справу слухати без участі їх представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Охтирському відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 74692955, до складу якого входить, зокрема виконавче провадження АСВП № 74608782 з примусового виконання виконавчого листа № 575/1194/23 від 16 листопада 2023 року, виданого Великописарівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів не утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 листопада 2023 року і до повноліття дитини (а.с. 16, на звор. -18).

02 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Охтирського відділу ДВС Рубякіною А.О. відкрито виконавче провадження ВП №74608782 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

З інформації про виконавче провадження вбачається, що 02 квітня 2024 року виконавчий документ був переданий на виконання за місцем проходження служби боржником в/ч НОМЕР_2 .

02 квітня 2024 року постановою старшого державного виконавця Охтирського відділу ДВС Рубякіною А.О. накладено арешт на грошові кошти/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 26797,50 грн (а.с. 11).

Згідно розрахунку державного виконавця від 02 квітня 2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів по судовому наказу № 575/119/23, виданого Великописарівським районним судом Сумської області від 16 листопада 2023 року, станом на 02 квітня 2024 року складає 26 525,22 грн (а.с. 12).

15 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Охтирського відділу ДВС Рубякіною А.О. за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Кутового Я.А. винесена постанова про зняття арешту з рахунку НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я боржника ОСОБА_2 . Підставою для прийняття зазначеного рішення слугувала довідка з АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої боржник на картковий рахунок НОМЕР_3 отримує заробітну плату (а.с. 12-13).

Згідно розрахунку державного виконавця від 08 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів по судовому наказу № 575/119/23, виданого Великописарівським районним судом Сумської області від 16 листопада 2023 року, станом на 08 травня 2024 року складає 33 869,38 грн (а.с. 15-16).

09 квітня 2024 року на депозитний рахунок Охтирського відділу ДВС надійшла сума 23715,90 грн. 07 травня 2024 року згідно платіжної інструкції №10430 було перераховано стягувачу по ВП 74608782 в рахунок погашення боргу суму 3018,43 грн.

Скаржником на підтвердження своїх вимог надано було постанову, датовану 07 травня 2024 року, згідно якої старшим державним виконавцем Рубякіною А.О. по ВП №74608782 винесено постанову про внесення змін до постанови про зняття коштів, якою внесено зміни до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів та викладено в наступній редакції: Зняти арешт з коштів заробітної плати боржника ОСОБА_4 , які надходять на рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 14-15).

Водночас державним виконавцем суду було надано копію постанови про внесення змін до постанови про зняття коштів датовану від 10 травня 2024 року (а.с. 40) аналогічного змісту. В суді першої інстанції державний виконавець наголошувала на тому, що оскаржувана постанова була винесена 10 травня 2024 року. З огляду на те, що вказана копія постанови містить підпис державного виконавця та печатку Охтирського відділу ДВС суд дійшов висновку, що постанова про внесення змін до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів була винесена державним виконавцем саме 10 травня 2024 року.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24 (провадження 4-с/583/17/24) визнано неправомірними дії державного виконавця Охтирського відділу ДВС Рубякіної А.О. по прийняттю 15 квітня 2024 року рішення про зняття арешту з рахунку боржника, вжитих раніше постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782 по примусовому виконанню судового наказу Великописарівського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року № 575/1194/23 (2-н/575/110/23) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 листопада 2023 року і до повноліття дитини, без реального виконання судового рішення. В іншій частині скарги відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року вказану ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2024 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до постанови від 15 квітня 2024 року державним виконавцем були внесені зміни, якими залишено арешт коштів боржника в частині, що становитимуть інші надходження, окрім заробітної плати, то право стягувача у даному випадку не порушуватиметься. Отже оскаржувана постанова є законною і скасуванню не підлягає. Щодо вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця довести до суб`єктів виконання та застосувати належні заходи примусового виконання по арешту коштів боржника, вжитих постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782, до банківських, фінансових та кредитних установ у розмірі стягнення аліментної заборгованості на суму не менше 33 869,38 грн суд дійшов висновку, що вказана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки виконання судового рішення відбувається у межах визначеного законом строку, виконавець вжила належні заходи по зверненню до виконання ухвали з метою виконання судового рішення і у скарзі не зазначено, які саме заходи не застосувала державний виконавець для своєчасного виконання даної ухвали та судового рішення в цілому.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статті 48 цього Закону (тут і далі в ред. на час винесення оскаржуваної постанови) визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Арешт на майнові права у вигляді майнових прав у внутрішній системі обліку особи, яка провадить клірингову діяльність, накладається в порядку, встановленому статтею 64 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України або іноземних банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків.

Не допускається накладення арешту, звернення стягнення за власними зобов`язаннями Центрального депозитарію цінних паперів як суб`єкта господарювання на кошти, що знаходяться в Національному банку України або іноземних банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів для забезпечення виплати доходів за цінними паперами, при погашенні боргових цінних паперів чи при здійсненні емітентом інших корпоративних операцій, що передбачають виплату коштів.

Не допускається накладення арешту, звернення стягнення на кошти, що отримуються (утримуються) небанківським надавачем платіжних послуг на розрахунковому рахунку, відкритому банком небанківському надавачу платіжних послуг для виконання платіжних операцій, за зобов`язаннями такого небанківського надавача платіжних послуг перед будь-яким кредитором, крім звернення стягнення за зобов`язаннями цього небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем, за умови що таке зобов`язання пов`язано з наданням ним платіжних послуг такому користувачу. Порядок звернення стягнення на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках небанківських надавачів платіжних послуг, встановлюється Національним банком України.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

При цьому передбачене абзацом другим частини 2 статті 59 вказаного Закону зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Такі ж правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що у державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту з рахунку боржника.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в ухвалі від 21 травня 2024 року у справі № 583/2053/24, яка була залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, встановив обставини того, що боржник надав державному виконавцю достатні підтверджуючі документи того, що арешт було накладено у тому числі й на кошти, які є його заробітною платою, та державний виконавець фактично визнавши протиправність попередньої постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту із рахунку в цілому, що порушувало права стягувача з огляду на наявність заборгованості по сплаті аліментів, постановою від 10 травня 2024 року усунула вказане порушення, забезпечивши таким чином як дотримання прав боржника, так і стягувача. Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлювало отримання боржником ОСОБА_2 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела доходу та порушувало його право на отримання винагороди за працю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 зазначено, що накладення арешту на кошти, які становлять заробітну плату боржника, після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад установлений Законом України «Про виконавче провадження» розмір для відрахувань із заробітної плати є надмірним тягарем для боржника й порушенням його прав на одержання винагороди за працю і на гідні умови життя.

Державний виконавець при винесенні постанови про внесення змін до постанови від 15 квітня 2024 року про зняття арешту з коштів, якою було знято арешт з коштів заробітної плати боржника, діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, оскільки залишено арешт коштів боржника в частині, що становитимуть можливі інші надходження, окрім заробітної плати, то право стягувача у даному випадку не порушуватиметься.

Доводи скаржника, що рахунок, на якому знаходились кошти не є таким, на який заборонено законом накладення арешту, не відповідають положенням закону, оскільки арешт може накладатись на кошти, а не на рахунок. Обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (абзац другий частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця та відповідно відсутні підстави для визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця довести до суб`єктів виконання та застосувати належні заходи примусового виконання по арешту коштів боржника, вжитих постановою державного виконавця від 02 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження АСВП ВП № 74608782, до банківських, фінансових та кредитних установ у розмірі стягнення аліментної заборгованості на суму не менше 33 869,38 грн. Постанова про внесення змін до постанови про зняття арешту з коштів боржника від 15 квітня 2024 року листом від 10 травня 2024 року була направлена АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 40, на звороті) до відома та до виконання, а отже банк обізнаний, що арешт знято лише з коштів заробітної плати боржника. Крім того, з відповіді за № 29616/25244-1-24/15-1 від 06 червня 2024 року Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на звернення адвоката Цуркана В.І., яку він додав до апеляційної скарги, вбачається, що станом на 01 червня 2024 року згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчим провадженням №№ 74347805 та 74608782 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. З наведеного вбачається, що рішення суду виконується, державним виконавцем вживаються заходи щодо виконання рішення суду.

Колегія суддів також враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які давали б підстави для скасування постановленої ухвали суду. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 377, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Цурканом Віктором Івановичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова