Провадження № 2/947/458/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року

Київський районний суд м. Одеси

у складі: судді Луняченко В.О.

за участю секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції () до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну юридичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

Заходами електронного суду Департамент патрульної поліції звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з ОСОБА_1 матеріальні збитки завдані дорожньо- транспортною пригодою у розмірі 21391,78 гривень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 01.10.24 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позвиача Департаменту патрульної поліції надав до судового засідання заяву про можливість розгялду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 надав до судового засідання заяву про визнання позову, в якій просить справу розглядати за його відсутністю на підставі наявних у справі документів.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальним правилом, встановленим у статтях 89, 264 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так судом встановлено наступне.

Близько 21.40 годин за адресою м.Одеса, вул. Ак. Вільямса 37 ОСОБА_1 , вигулював власну собаку породи «Лабрадор» без повідця у невідведеному для цього місці, внпаслідок чого пес вибіг на проїзну частину в наслідок чого відбулась дорожньо- транспортна пригода. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.6 Правил утримання тварин, затверджені Рішенням Одеської міської ради №2476-V від 05.04.2008, тим саме вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 154 КУпАП.

Так, згідно протоколу серії ААД № 648071 від 08.01.2024 року, 08.01.2024 року о 21:39 годин на вул. Ак. Вільямса, 37 в м. Одесі, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п.п. 12.3, 2.3.б «Правил дорожнього руху України», не був достатньо уважним, не врахував зміну дорожньої обстановки при виникненні перешкоди, а саме свійської тварини, собаки породи «Лабрадор», яка різко вибігла на проїжджу частину та наштовхнулася на технічний засіб, що рухався. Від дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Зі змісту постанови Київського районного суд м.Одеси від 16.07.24 № 947/2578/24 вбачається, що відповідно до висновків експертів, аналізуючи дорожню ситуацію, що склалася зазначено, що на ранньому етапі розвитку події, для водія автомобіля Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 вона не містила і не вимагала від нього прийняття будь-яких запобіжних заходів, а з моменту коли водій мав об`єктивну можливість виявити тварину (собаку), яка вибігла на проїжджу частину зліва направо за напрямком його руху, дорожня обстановка зазнала змін і придбала явні ознаки наявності небезпеки, що вимагало від нього негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, тобто він повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 не убачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості зупинитись до місця наїзду, шляхом вжиття заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, передбаченого вимогою п.12.3 Правил дорожнього руху України. Обрана водієм автомобіля Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 швидкість руху дозволяла йому безпечно керувати транспортним засобом та контролювати свій рух у даних дорожніх умовах, та з технічної точки зору, є безпечною швидкістю. Прямолінійний рух пішохода із санками у правого краю проїзної частини назустріч автомобіля не містив ознак небезпеки, так як пішохід оглядався на великій відстані (при наявному вуличному електроосвітленні), в його діях не убачається раптовості (пішохід не змінював свій напрямок руху), траєкторії руху пішохода та автомобіля не перетиналися, дорожня обстановка на даному етапі не вимагала прийняття будь-яких запобіжних заходів, та придбала явні ознаки наявності небезпеки тільки з моменту коли водій мав об`єктивну можливість виявити тварину (собаку), яка вибігла на проїжджу частину зліва направо за напрямком його руху, що вимагало від водія автомобіля Toyota Prius державний номер НОМЕР_2 негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 16.07.2024 за № 947/2578/24 провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так 06.03.24 адміністративна комісія Київської районної адміністрації Одеської міської ради розглянула матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №301505 за ст. 154 ч.1 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 .

Поставою №05-01 адміністративна комісія Київської районної адміністрації Одеської міської ради встановлено факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 154 ч.1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнену вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Відповідачем штраф у розмірі 850 гривень сплачений, про що свідчить відповідна квитанція від 28.03.24.

Згідно висновку експертного дослідження № СЕ-19/116-24/1915-АВ від 02.03.2024 вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власникові (Департаменту патрульної поліції) в результаті пошкодження транспортного засобу Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_2 , при дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 08.01.2024, через наїзд на собаку породи «Лабрадор», станом на дату дорожньо- транспортної пригоди складає 21 391 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто одна) гривня 78 копійок. 06.03.2024 Постановою № 05-01 адміністративної комісії Київської районної адміністрації Одеської міської ради вирішено визнати винним громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Таким чином, постановою адміністративної комісії Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 05-01 від 06.03.2024 встановлено факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП, що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди за участі службового транспортного засобу Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_2 , чим завдано матеріальної шкоди позивачу.

Так майно поліції є державною власністю і належить їй на праві оперативного управління. Органи поліції здійснюють володіння, користування та розпорядження майном у порядку, визначеному законом.

Поліція для виконання покладених на неї завдань і повноважень може використовувати службові, у тому числі спеціалізовані, транспортні засоби, судна чи інші плавучі засоби, повітряні судна.

Департамент патрульної поліції, на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 володів та користувався транспортним засобом Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 22.12.2020

Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (зі змінами) визначено, що Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України.

Положенням про управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції затвердженим наказом Департаменту патрульної поліції від 07 листопада 2015 року №1/4 (зі змінами) вказано, що Управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За роз`ясненням п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Звертаючись в суд з позовом, позивач на обґрунтування вимог зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який не забезпечив належний догляд за собакою, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує та супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Аналіз вказаної норми статті дає підстави для висновку, що лише за умови встановлення конкретної особи, яка утримувала тварину, і внаслідок її дій (бездіяльності), відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність збитків та причинний зв`язок; (б) відповідач (особа, яка утримувала тварину в момент завдання збитків) доводить відсутність протиправності та вини.

У справі, що розглядається, надаючи оцінку діям (бездіяльності) відповідача на предмет наявності ознак протиправності та його вини, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 є власником домашньої тварини - собаки та відповідальною за її належне утримання; тварина вибігла на проїзну частину дороги та стала причиною ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Тобто відповідач, як особа, яка утримує домашню тварину, не виконав свій обов`язок із забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів від дій належної їй тварини. Між такими винуватими діями відповідача та спричиненою позивачу майновою шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Відповідачем таких висновків не спростовано.

Встановивши зазначені вище обставини, суд робить висновок про покладення на відповідача обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача внаслідок ДТП.

Визначаючи розмір майнових збитків, заподіяних майну позивача, суд прийняв до уваги висновок експертного дослідження № СЕ-19/116-24/1915-АВ від 02.03.24 Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власникові спеціалізованого оперативного автомобіля СКС («Toyota Prius»), реєстраційний номер 113457, станом на 08.01.24 становить 21391,78 грн.

Відтак, ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП, завдав матеріальної шкоди власнику транспортного засобу Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) Департаменту патрульної поліції в розмірі 21 391 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто одна) гривня 78 копійок.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40, який підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 50% від сплаченого ним судового збору (1211,20 гривень), оскільки відповідачем визнано позовні вимоги та поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту патрульної поліції () до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну юридичної особи - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції ( м.Київ, вул. Федора Ернста,3) грошові кошти у розмірі 21391,78 ( двадцять одна тисяча триста дев`яносто одна грн. 78 коп.) гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції ( м.Київ, вул. Федора Ернста,3) понесені судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 гривень.

Шляхом зобов`язання Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, вул. Черняховського, 6, м. Одеса) повернути Департаменту патрульної поліції ( м.Київ, вул. Федора Ернста,3) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ( 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції від 15.08.2024 №30994), а саме 1211,20 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.01.25

Суддя В. О. Луняченко