Справа № 358/1763/24 Провадження № 2/358/182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити (зменшити) розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Богуславського районного суду від 23 лютого 2017 року № 358/1892/16-ц на користь на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , визначений у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на даний час є завищеним, оскільки 05 квітня 2019 року ним в Богуславському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області було зареєстровано повторний шлюб з ОСОБА_4 , від якого їх подружжя має спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 51.

Народження дитини ОСОБА_5 та його утримання потребують значних додаткових витрат, які суттєво впливають на погіршення його матеріального становища як платника аліментів, у зв`язку з чим він не в змозі сплачувати встановлений раніше судом розмір аліментів, а тому зміни його матеріального стану є підставами для зменшення розміру аліментів, який був визначений рішенням Богуславського районного суду Київської області від 23.02.2017 року, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 14 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 12 грудня 2024 року з 09 годин 00 хвилин у приміщенні Богуславського районного суду Київської області в залі засідань № 1, з повідомленням учасників справи.

12 грудня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів залишити без задоволення.

Обгрунтовуючи свою позицію відповідачка вказує на те, що станом на сьогодні їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, батько дитини не приймає участі у вихованні сина, не допомагає матеріально. Син часто хворіє, що потребує значних матеріальних затрат, і вона не в змозі самостійно забезпечити дитину всіма необхідними для його розвитку та життєдіяльності речами, оскільки отримує заробітну плату у розмірі 8000 гривень.

Також відповідачка зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Тому, з урахуванням викладеного позивач має не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища, однак суду не надано жодного належного доказу, який би підтверджував обставини, викладені в позовній заяві.

Враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в розмірі, визначеному на одну дитину, відповідачка вважає, що позов є безпідставний та не підтверджений жодним належним доказом стосовно суттєвої зміни матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, що відповідно до положень ст.192 СК України не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. 13 січня 2025 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів.

Окрім того, представник позивача зазначає, що 24.11.2024 о 17 год. 40 хв. первинною медичною карткою (Форма 100), виданою у СП «КРИЇВКА» (медична рота в/ч НОМЕР_2 ), зафіксовано вогнепальне поранення ОСОБА_2 та встановлено діагноз: ВП (24.11.2024), вогнепальний відкритий перелом правої стопи, правої гомілки обох кінцівок, ВОСП правої гомілки правого колінного суглобу. Множинний ВОСП лівої гомілки, лівої стопи. Закритий перелом лівого плеча. Дрібний ВОСП обличчя. Опік рогівки обох очей. ВОСП обох стегон та мошонки.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ортопедо-травматологічного відділення КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР визначено повний діагноз: Точкові ВОСП обличчя, лівого стегна, лівої гомілки. Закритий перелом обох кісточок лівої гомілки. ВОСП лівої стопи з вогнепальним багато уламковим переломом п`яткової кістки. Травматична ампутація на рівні в/3 правої гомілки. СПО ПХО (24.11.2024).

Окрім того, в медичний документації вказано, «Зі слів пацієнта та згідно супровідної медичної документації (Форма 100), травма отримана внаслідок бойових дій направлених на захист території України 24.11.2024 - підрив на міні. Доставлений до СП «Криївка» де було виконано операцію: санітарна ампутація правої н/к на різні в/3 гомілки, обробка ран, транспортна іммобілізація лівої стопи. Надалі доставлений до ортопедо-травматологічного відділення КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР. Оглянутий травматологом, хірургом, терапевтом, госпіталізований для подальшого лікування. За період лікування хворий отримував профілактику НПВС-асоційованих гастропатій (Омез 40), анальгезуючу терапію (кейвер, парацетамол), антибіотикопрофілатику (цефазолін). Для подальшого лікування переведений до КНП «КОЛ КОР».

Згідно наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р. «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визначено особі з ампутацією кукса верхньої кінцівки з рівня кистьового суглобу і вище,- ампутаційна кукса нижньої кінцівки з рівня суглобу ОСОБА_6 і вище - непридатність до військової служби у зв`язку з значним обмеженням життєдіяльності.

Отже, як військовослужбовець, позивач перебуває в особливих умовах, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, несе значні матеріальні витрати на своє вимушене утримання з метою збереження власного життя та здоров`я. У зв`язку з травмою отриманою внаслідок бойових дій направлених на захист території України 24.11.2024 року, значна частина коштів йде на лікування та збір коштів на подальше протезування.

Розмір аліментів, зокрема, обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання обома батьками однієї неповнолітньої дитини в сумі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

За наведених обставин представник позивача вважає, що позивач не в змозі сплачувати встановлений раніше судом розмір аліментів, а тому зміни його сімейного та матеріального стану є підставами для зменшення розміру аліментів, який був визначений рішенням Богуславського районного суду Київської області від 23.02.2017 року.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, обгрунтовуючи свою позицію фактами викладеними у відзиві на позов.

Суд, заслухавши відповідачу та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 і відповідачка ОСОБА_1 є батьками дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Богуславського районного суду від 23 лютого 2017 року у справі № 358/1892/16-ц із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2016 і до повноліття дитини (а.с. 10-13).

Постановою старшого державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.07.2017 відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №358/1892/16-ц виданого 06.07.2017 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (а.с. 19).

05 квітня 2019 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_4 (а.с. 21).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №51, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батька ми якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 22).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у нього змінив сімейний стан, так як від другого шлюбу народилася дитина, а також вказує не суттєве погіршення матеріального стану.

Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові від 26.10.2022 у справі №759/22898/20 Верховним Судом зроблено висновок про те, що аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Крім того, при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 С К України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною.

Так, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч.1 ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що з моменту винесення рішення Богуславського районного суду від 23 лютого 2017 року № 358/1892/16-ц, суттєво змінились обставини, з яких суд виходив при встановлені розміру аліментів 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, у позивача змінився сімейний стан, він одружився 05 квітня 2019 року із ОСОБА_4 і ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5 .

Також на суттєве погіршення матеріального стану позивача вплинуло те, що 24.11.2024 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_2 отримав вогнепальне поранення, яке зафіксоване первинною медичною карткою (Форма 100), виданою у СП «КРИЇВКА» (медична рота в/ч НОМЕР_2 ), та йому встановлено діагноз: ВП (24.11.2024), вогнепальний відкритий перелом правої стопи, правої гомілки обох кінцівок, ВОСП правої гомілки правого колінного суглобу. Множинний ВОСП лівої гомілки, лівої стопи. Закритий перелом лівого плеча. Дрібний ВОСП обличчя. Опік рогівки обох очей. ВОСП обох стегон та мошонки.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ортопедо-травматологічного відділення КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР визначено повний діагноз: Точкові ВОСП обличчя, лівого стегна, лівої гомілки. Закритий перелом обох кісточок лівої гомілки. ВОСП лівої стопи з вогнепальним багато уламковим переломом п`яткової кістки. Травматична ампутація на рівні в/3 правої гомілки. СПО ПХО (24.11.2024).

Тому, обставини, які наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, в розумінні зазначених вище норм матеріального закону, на думку суду, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів.

Аналізуючи наведене, суд вбачає законні підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу) боржника.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 259 ЦПК України, ст.ст. 182, 183,192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Богуславського районного суду від 23 лютого 2017 року № 358/1892/16-ц на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2025.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов