Справа № 530/1375/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29.01.2025 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Тараненко Т.І., представників позивача Кириченка С.М., адвокатів Ковбаси В.М., Гниди Ф.А., представників відповідача адвоката Чухраєвої Н.С., Ігнатуша А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" національної академії наук України, юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 2 про стягнення заборгованості з недоотриманої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" національної академії наук України, юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 2 про стягнення заборгованості з недоотриманої заробітної плати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області дану справу передано на розгляд судді Должко С.Р..

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 18.09.2023 року відкрито провадження в цивільній справі позовного провадження. Сторонам по справі направлено ухвалу про відкриття провадження, відповідачу разом з копіями позовної заяви та доданими до неї документами та судові повістки про час дату та місце судового засідання, отримані відповідачем.

З позову вбачається, що 01 листопада 2011 року на підставі наказу № 12-к від 01.11.2011 року ОСОБА_1 прийнято юристом до штату Державного підприємства «АЛКОН- ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України. 01 січня 2017 року на підставі наказу № 32-к від 30.12.2017 року ОСОБА_1 був переведений на посаду Начальник юридичного відділу Державного підприємства «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України. Саме за часів коли посаду директора обіймав ОСОБА_2 , відбулися порушення трудових прав та інтереси ОСОБА_1 , які не були відновлені за часів нинішнього директора відповідача. Зокрема відбулися порушення щодо протиправного та незаконного встановлення розміру заробітної плати та обмежень у її виплати через підроблені заяви про встановлення режиму неповного робочого тижня. В той час коли працівники відповідача, в тому числі і ОСОБА_1 незаконно отримували заробітну плату в неповному розмірі, директор ОСОБА_2 , заступник директора, заступник директора з комерційних питань, заступник директора з виробництва та головний бухгалтер і заступник головного бухгалтера отримували заробітну плату в повному розмірі, в розмірі незрівнянно більшому в порівнянні з іншими працівниками. Всі порушення трудових прав ОСОБА_1 відбулися за часів директора відповідача ОСОБА_2 , та були підтримані нинішнім директором Відповідача ОСОБА_3 .. Відповідно до Витягу з наказів за № 5 від 27.03.2023 року, були встановлені наступні порушення трудового законодавства, що вплинули на нарахування та виплату неповного розміру заробітної плати на користь ОСОБА_1 :

1.Наказом № 11-к від 28.04.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з травня по серпень місяці 2017 року (травень-червень по 10 робочих днів, липень-серпень по 11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

2.Наказом № 15-к від 31.07.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень у серпні місяці 2017 року (10 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

3.Наказом № 15А-к від 30.08.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 вересня по 30 вересня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

4.Наказом № 19-к від 28.09.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 жовтня по 30 жовтня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

5.Наказом № 22-к від 25.10.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 листопада по 30 листопада 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

6.Наказом № 22-к від 25.10.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 грудня по 31 грудня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

7.Наказом № 3-к від 02.01.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 02 січня по 31 січня 2018 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

8.Наказом № 6-к від 31.01.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 лютого по 28 лютого 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

9.Наказом № 7-к від 28.02.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

10.Наказом № 8-к від 29.03.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

11.Наказом № 10-к від 26.04.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

12.Наказом № 11-к від 29.05.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

13.Наказом № 16-к від 27.06.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

14.Наказом № 19/1-к від 27.07.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

15.Наказом № 23-к від 28.08.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

16.Наказом № 27-к від 27.09.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

17.Наказом № 32-к від 26.10..2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

18.Наказом № 35-к від 27.11.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

19.Наказом № 37-к від 26.12.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 (Відповідачем допущена орфографічна помилка рік вірно 2019).

20.Наказом № 1-к від 22.01.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 28 лютого 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

21.Наказом № 6-к від 26.02.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

22.Наказом № 8-к від 25.03.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

23.Наказом № 10-к від 23.04.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

24.Наказом № 14-к від 24.05.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2019 року (12 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

25.Наказом № 21-к від 26.06.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2019 року (10 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

26.Наказом № 23-к від 25.07.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпеня по 31 серпня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

27.Наказом № 26-к від 26.08.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

28.Наказом № 29-к від 25.09.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

29.Наказом № 33-к від 30.11.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 (Відповідачем допущена орфографічна помилка рік вірно дата наказу 30.10.2029 року)

30.Наказом № 35-к від 26.11.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

31.Наказом № 38-к від 20.12.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

32. Наказом № 03-к від 23.01.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 29 лютого 2020 року (6 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

33.Наказом № 05-к від 24.02.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2020 року (4 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

34.Наказом № 7-к від 23.03.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

35. Наказом № 9-к від 22.04.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

36.Наказом № 11-к від 26.05.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

37.Наказом № 13-к від 25.06.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

38.Наказом № 16-к від 28.07.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

39.Наказом № 19-к від 26.08.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

40.Наказом № 21-к від 28.09.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

41.Наказом № 22-к від 22.10.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

42.Наказом № 23-к від 24.11.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

43.Наказом № 24-к від 23.12.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

44.Наказом № 4-к від 26.01.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 28 лютого 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

45.Наказом № 6-к від 23.02.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

46.Наказом № 8-к від 24.03.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

47.Наказом № 11-к від 28.04.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

48.Наказом № 12-к від 28.05.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2021 року (2 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

49.Наказом № 14-к від 29.06.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

50.Наказом № 15-к від 29.07.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

51.Наказом № 18-к від 20.08.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

52.Наказом № 21-к від 27.09.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

53.Наказом № 27-к від 26.10.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 31 листопада 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

54.Наказом № 30-к від 26.11.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

55.Наказом № 31-к від 26.12.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ..

У відповідь на адвокатський запит Державне підприємство «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України не надало копії заяв ОСОБА_1 на підставі яких йому встановлювався режим неповного робочого тижня по причині їх відсутності. ОСОБА_1 подібні заяви з проханням встановити йому режим неповного робочого тижня не писав, не підписував та не подавав до Державного підприємства «АЛКОН- ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України.

У відповіді за № 19 від 06.07.2023 року на адвокатський запит щодо надання всіх заяв від імені ОСОБА_1 , які він підписував та подавав до Державного підприємства «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України, було надано пояснення, що в первинних документах підприємства таких заяв не знайдено.

Під час оформлення відповіді за № 8 від 21.04.2023 року на адвокатський запит, головним бухгалтером ОСОБА_4 . Державного підприємства «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України у месенджері Viber, під час спілкування з адвокатом ОСОБА_5 , було надано фото однієї такої заяви. В телефонній розмові ОСОБА_4 повідомила, що на підставі такої заяви та інших у відповідні періоди, ОСОБА_1 виплачувалася заробітна плата пропорційно відпрацьованому часу, а не повний розмір заробітної плати відповідно до штатного розкладу.

Позивач вважає, що розмір недоотриманої заробітної плати згідно штатного розкладу ОСОБА_1 становить 364952,61 грн.. Відповідач не виплачував повний розмір заробітної плати на підставі неіснуючих заяв від ОСОБА_1 ..

На звернення ОСОБА_1 щодо невиплати заробітної плати, директором відповідача пояснювалося, що заборгованість заробітної плати є і в самого директора підприємства, головного бухгалтера, та заступників директора, та буде виплачена з часом, коли підприємству, яке підпорядковується Національній академії наук України, буде виділено належне фінансування або надійдуть замовлення за тендерами.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати незаконними накази Державного підприємства «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України в частині переведення ОСОБА_1 на неповний робочий тиждень з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу за: № 11-к від 28.04.2017 року, № 15- к від 31.07.2017 року, № 15А-к від 30.08.2017 року, № 19-к від 28.09.2017 року, № 22-к від 25.10.2017 року, № 22-к від 25.10.2017 року, № 3-к від 02.01.2018 року, № 6-к від 31.01.2018 року, № 7-к від 28.02.2018 року, № 8-к від 29.03.2018 року, № 10-к від 26.04.2018 року, № 11-к від 29.05.2018 року, № 16-к від 27.06.2018 року, № 19/1-к від 27.07.2018 року, № 23-к від 28.08.2018 року, № 27-к від 27.09.2018 року, № 32-к від 26.10.2018 року, № 35-к від 27.11.2018 року, № 37-к від 26.12.2018 року, № 1-к від 22.01.2019 року, №6-к від 26.02.2019 року, № 8-к від 25.03.2019 року, № 10-к від23.04.2019 року, № 14-к від 24.05.2019 року, № 21-к від 26.06.2019 року, №23-к від25.07.2019 року, №26-к від 26.08.2019 року, № 29-к від 25.09.2019 року, № 33-к від30.11.2019 року, №35-к від 26.11.2019 року, № 38-к від 20.12.2019 року, № 03-к від23.01.2020 року, № 05-к від 24.02.2020 року, № 7-к від 23.03.2020 року, № 9-к від 22.04.2020 року, 11-к від 26.05.2020 року, № 13- к від 25.06.2020 року, № 16-к від28.07.2020 року,№ 19-к від 26.08.2020 року, № 21-к від 28.09.2020 року, № 22-к від22.10.2020 року, № 23-к від 24.11.2020 року, № 24-к від 23.12.2020 року, № 4-к від 26.01.2021 року, № 6-к від 23.02.2021року, № 8-к від 24.03.2021 року, № 11-к від28.04.2021 року, № 12-к від 28.05.2021 року, № 14-к від 29.06.2021 року, № 15-к від 26.10.2021 року, № 18-к від 20.08.2021 року, № 21-к від 27.09.2021 року, № 27-к від26.10.2021 року, № 30-к від 26.11.2021 року, № 31-к від 26.12.2021 року та скасувати їх.

Зобов`язати Державне підприємство «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України відновити попередні умови праці начальника юридичного відділу Кириченка Сергія Михайловича..

Зобов`язати Державне підприємство «АЛКОН-ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України здійснити донарахування та виплату заробітної плати за весь період незаконного переведення на неповний робочий тиждень, а саме з травня 2017 року по січень 2022 року в сумі 364 952,61 гривень.

Зобов`язати Відповідача здійснити розрахунок та виплатити суми недоотриманої заробітної плати з 2017 року по липень 2023 року як різницю між 80% від розміру заробітної плати встановленої для директора Державного підприємства «АЛКОН- ДІАМАНТ» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України та сум виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2017 року по липень 2023 року.

Стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 45 000,00 гривень.

11.10.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на пропущення тримісячного процесуального строку для звернення до суду, крім цього, на те, що жодних порушень трудового законодавства з боку відповідача не було, оскільки всі накази про переведення на неповний робочий тиждень у відповідні періоди абсолютно законні, оскільки винесені на підставі наданих заяв позивача. У зв`язку з тим, що позивач з травня 2017 по січень 2022 року працював на умовах неповного робочого часу, відповідно до ст.56 КЗпП України оплата праці у вказаний період йому проводилась пропорційно відпрацьованого часу, а тому позовні вимоги є безпідставними, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі (т.1 а.с.62-70).

22.02.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він посилається на те, що ним не було пропущено тримісячний строк на звернення до суду, а відповідачем не доведено необхідності встановлення позивачу режиму неповного робочого тижня, не надано суду наказів про затвердження режиму неповного робочого тижня, чи було ознайомлено позивача про такий наказ, оскільки позивач не підписував надані відповідачем заяви про встановлення режиму неповного робочого тижня, крім цього, за адресою відповідача знаходиться НТАК АЛКОН НАН України, а також десять приватних підприємств, які орендують приміщення та декілька державних підприємств, які входять до концерну та відання НАУ України. Сама територія площею в гектари та має не один головний вхід, а декілька, які не облаштовані ніякою електронною системою пропуску. Вказана електронна система постійно виходила з ладу та позивачу було видано паперову перепустку, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 50 000 грн., а тому просить його позовні вимоги задоволити в повному обсязі (т.1 а.с.66-70).

07.03.2024 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив в якому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (т 2. а.с.79-82).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники: адвокати Ковбаса В.М. та Гнида Ф.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити, представник відповідача Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон", адвокат Чухраєва Н.С. позовні вимоги не визнала просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, послалася на відзив, який приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши думку учасників справи, зачитавши позовну заяву, заслухавши свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє по даний час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов"язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України, встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов"язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов"язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об"єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 8 Конституції України зазначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 2 Закону «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.11). Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 16.08.2023 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 з 11 березня 2022 року по теперішній час (т.1 а.с.13). Відповідно до запису №29 трудової книжки ОСОБА_1 01.11.2011 року прийнятий на посаду юриста в ДП Алкон Діамант, наказ № 12-к від 01.11.2011 року (т.1 а.с.14). Відповідно до Витягу з наказів за № 5 від 27.03.2023 року: наказом №12-к від 01.11.2011 року ОСОБА_1 прийнято на роботу з 01.11.2011 року юристом; наказом №48-к від 06.12.2012 року ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за період роботи з 01.11.2011 року по 01.11.2012 року, з 21 грудня 2012 року по 11 січня 2013 року; наказом №20-к від 16.08.2013 року ОСОБА_1 продовжено основну щорічну відпустку з 13 серпня по 25 серпня 2013, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю; наказом №21-к від 16.08.2013 року ОСОБА_1 встановлено режим неповного робочого тижня з 13.08 по 13.09.2013 року; наказом №28-к від 27.09.2013 року ОСОБА_1 у зв`язку із зменшенням обсягів виробництва та складного фінансового становища установлено з 01.10. по 31.10.2013 року на неповний робочий тиждень; наказом №31-к від 28.10.2013 року ОСОБА_1 установлено з 01.11. по 30.11 2013 року неповний робочий тиждень; наказом №33-к від 22.11.2013 року ОСОБА_1 , у зв`язку із складним фінансовим становищем та зменшенням обсягів виробництва, наказано з 01.02.2014 перевести на неповний робочий тиждень - 3 дні; наказом №34-к від 25.11.2013 року переведено ОСОБА_1 на неповний робочий тиждень та погодинну оплату праці з 01.12. 2013 року ; наказом №38-к від 23.12.2013 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень та погодинну оплату праці з 02 .01.2014 року ; наказом № 4-к від 27.01.2014 року ОСОБА_1 на підставі наказу №33 від 22.11.2013 року погодженого з профкомом НТАК Алкон НАН України та у зв`язку із складним фінансовим становищем і зменшення обсягів виробництва наказано з 01.02.2014 року перевести на неповний робочий тиждень 3 дні; наказом №25-к від 29.07.2014 року ОСОБА_1 у зв`язку з виробничою необхідністю переведено з 01.08.2014 року на повний робочий тиждень; наказом №4-к від 28.01.2015 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень ; наказом №14-к від 31.03.2015 року ОСОБА_1 у зв`язку з виробничою необхідністю переведено з 01.04.2015 року на повний робочий тиждень; наказом №52-к від 27.11.2015 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 12.01.2016 року за сімейними обставинами; наказом №8-к від 30.03.2016 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01.04.2016 року за сімейними обставинами; наказом №16-к від 23.06.2016 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01.07. по 31.12.2016 року за сімейними обставинами; наказом №30-к від 30.12.2016 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами; наказом №32-к від 30.12.2016 року ОСОБА_1 переведено з 01.01.2017 року юриста ,начальником юридичного відділу;Наказом № 11-к від 28.04.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з травня по серпень місяці 2017 року (травень-червень по 10 робочих днів, липень-серпень по 11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 15-к від 31.07.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень у серпні місяці 2017 року (10 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 15А-к від 30.08.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 вересня по 30 вересня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 19-к від 28.09.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 жовтня по 30 жовтня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 22-к від 25.10.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 листопада по 30 листопада 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 22-к від 25.10.2017 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 грудня по 31 грудня 2017 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 3-к від 02.01.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 02 січня по 31 січня 2018 року (9 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 6-к від 31.01.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 лютого по 28 лютого 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 7-к від 28.02.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 8-к від 29.03.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 10-к від 26.04.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 11-к від 29.05.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 16-к від 27.06.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 19/1-к від 27.07.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 23-к від 28.08.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 27-к від 27.09.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 32-к від 26.10..2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 35-к від 27.11.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 37-к від 26.12.2018 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2018 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 (Відповідачем допущена орфографічна помилка рік вірно 2019);Наказом № 1-к від 22.01.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 28 лютого 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 6-к від 26.02.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 8-к від 25.03.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 10-к від 23.04.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 14-к від 24.05.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2019 року (12 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 21-к від 26.06.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2019 року (10 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 23-к від 25.07.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 26-к від 26.08.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 29-к від 25.09.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 33-к від 30.11.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 (Відповідачем допущена орфографічна помилка рік вірно дата наказу 30.10.2029 року);Наказом № 35-к від 26.11.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 38-к від 20.12.2019 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2019 року (11 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 03-к від 23.01.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 29 лютого 2020 року (6 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 05-к від 24.02.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2020 року (4 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 7-к від 23.03.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по 30 квітня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 9-к від 22.04.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 11-к від 26.05.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 13-к від 25.06.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 16-к від 28.07.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 19-к від 26.08.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 21-к від 28.09.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 22-к від 22.10.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 30 листопада 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 23-к від 24.11.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2020 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 24-к від 23.12.2020 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 4-к від 26.01.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 лютого по 28 лютого 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 6-к від 23.02.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 березня по 31 березня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 8-к від 24.03.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 квітня по ЗО квітня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 11-к від 28.04.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 травня по 31 травня 2021 року (3 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 12-к від 28.05.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 червня по 30 червня 2021 року (2 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 14-к від 29.06.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 липня по 31 липня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 15-к від 29.07.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 серпня по 31 серпня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 18-к від 20.08.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 вересня по 30 вересня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 21-к від 27.09.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 жовтня по 31 жовтня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 27-к від 26.10.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 листопада по 31 листопада 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 30-к від 26.11.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 грудня по 31 грудня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; Наказом № 31-к від 26.12.2021 року ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованого часу з 01 січня по 31 січня 2021 року (1 робочих днів) за сімейними обставинами, підстава заява ОСОБА_1 ; наказом №1-к від 30.01.2023 року ОСОБА_1 начальника юридичного відділу вважати таким що увільнено з роботи 11.03.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи ,посади і середнього заробітку на період проходження військової служби; наказом №1/1-к від 30.01.2023 року ОСОБА_1 припинено нарахування та виплату середнього заробітку з 19.07.2022 року на період проходження військової служби. В наказі про увільнення ОСОБА_1 від роботи в зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації від 30.01.2023 року № 1-к зі збереженням середнього заробітку виключити ( т.1 а.с.15-19). Відповідно до довідки № АД00-000007 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технорлогічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року на даний момент займає посаду начальника юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 склав 43393,48 грн ( а.с.23). Відповідно до довідки № АД00-000008 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технологічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року, на даний момент займає посаду начальник юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 склав 51162,57 грн ( а.с.24); Відповідно до довідки № АД00-000009 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технологічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року, на даний момент займає посаду Начальник юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 склав 59353,20 грн ( а.с.25); Відповідно до довідки № АД00-000010 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технологічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року на даний момент займає посаду Начальник юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 склав 29572,22 грн ( а.с.26); Відповідно до довідки № АД00-000011 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технорлогічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року на даний момент займає посаду Начальник юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2021 року по 31.12.2017 склав 11681,35 грн ( а.с.27); Відповідно до довідки № АД00-000012 від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДП Алкон-Діамант Науково технорлогічного алмазного концерну АЛКОН Національної академії наук України з 01.11.2011 року, на даний момент займає посаду Начальник юридичного відділу, дохід за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 склав 54592,41 грн ( а.с.28).

Що стосується пропущення процесуального строку ,то суд зазначає:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, у Позивача був тримісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення свого права для звернення до суду. Таким чином, день, коли Позивач дізнався про своє нібито порушене право є 25.04.2023 року, оскільки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в цей день було отримано відповідь на адвокатський запит (т.1 а.с.98). Тобто, з 25.04.2023 року він мав тримісячний строк для того, щоб звернутись до суду, а отже кінцевою датою звернення з позовом є 25.07.2023 року, проте з позовом до суду він звернувся 13.09.2023 року.

Частиною 3 статті 241-1 КЗпП передбачено, що строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз`яснено, якщо місячний чи шестимісячний строк пропущено без поважних причин у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 751/1198/18 (провадження N 61-5845св19) вказав, що у статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин.

При цьому поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі (частина третя статті 267 ЦК України). Такий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 02.12.2020. по справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19).Суд вважає що позивачем було втрачене право на звернення до суду з даним позовом, оскільки було пропущено тримісячний строк без поважних причин.

Що стосується наказів про переведення ОСОБА_1 на неповний робочий тиждень, то суд виходить з наступного :

Наказом № 12-к від 01.11.2011 року ОСОБА_1 прийнято юристом до штату ДП «Алкон-Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України, а наказом № 32-к від 30.12.2017 року переведено на посаду начальника юридичного відділу ДП «Алкон- Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України.Позивач займав посаду начальника юридичного відділу, при цьому, штатним розкладом не передбачено інші посади співробітників юридичного відділу.Позивач стверджує, що порушення його трудових прав, а саме не нарахування та виплата неповної заробітної плати відбулися на підставі заяв, які нібито ніколи не писалися та не підписувалися ним, але з матеріалів справи вбачається ,що на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.04.2017 р. про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 11-к від 28.04.2017 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з травня по серпень 2017 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.11.2017 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 22-к від 25.10.2017 року, яким переведено на неповний робочий тиждень з 01 грудня по 31 грудня 2017 року, на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.12.2017 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 3-к від 02.01.2018 року, яким переведено на неповний робочий тиждень з 02 січня по 31 січня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.01.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 6-к від 31.01.2018 року, яким переведено на неповний робочий тиждень з 01 лютого по 28 лютого 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.02.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 7-к від 28.02.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 березня по 31 березня 2018 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.03.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 8-к від 29.03.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 квітня по 30 квітня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.04.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 10-к від 26.04.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 травня по 31 травня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.05.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 11-к від 29.05.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 червня по 30 червня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.06.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 16-к від 27.06.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 липня по 31 липня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.07.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 19/1-к від 27.07.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 серпня по 31 серпня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.08.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 23-к від 28.08.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 вересня по 30 вересня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.09.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 27-к від 27.09.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 жовтня по 31 жовтня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 32-к від 26.10.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 листопада по 30 листопада 2018 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.11.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 35-к від 27.11.2018 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 грудня по 31 грудня 2018 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.12.2018 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 37-к від 26.12.2018 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 січня по 31 січня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.01.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 1-к від 22.01.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 лютого по 28 лютого 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.02.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 6-к від 26.02.2019 року, яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий тиждень з 01 березня по 31 березня 2019 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.03.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 8-к від 25.03.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 квітня по 30 квітня 2019 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.04.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 10-к від 23.04.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 травня по 31 травня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.05.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 14-к від 24.05.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 червня по 30 червня 2019 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 24.06.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 21-к від 26.06.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 липня по 31 липня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.07.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 23-к від 25.07.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 серпня по 31 серпня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.08.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 26-к від 26.08.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 вересня по 30 вересня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 24.09.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 29-к від 26.06.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 жовтня по 31 жовтня 2019 року ; на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.10.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 33-к від 30.11.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 листопада по 30 листопада 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.11.2019 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 35-к від 26.11.2019 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 грудня по 31 грудня 2019 року; на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.12.2021 року про переведення на неповний робочий тиждень за сімейними обставинами видано наказ № 31-к від 26.12.2021 року, яким Позивача переведено на неповний робочий тиждень з 01 січня по 31 січня 2021 року ( т.1 а.с.72-86).

Суд бере до уваги вищезазначені заяви написані власноруч ОСОБА_1 , оскільки доказів на спростування того, що останній даних заяв не писав суду не надано, почеркознавча експертиза позивачем не проводилася та не заявлялося клопотання про її проведення під час розгляду справи, тобто позивач не ставив під сумнів недійсність свого підпису. Крім цього, з травня 2017 по січень 2022 року ОСОБА_1 працював на умовах неповного робочого часу, відповідно до ст. 56 КЗпП України оплата праці у вказаний період йому проводилась пропорційно відпрацьованого часу.

Згідно інформації про вхід ОСОБА_1 через прохідну ІНМ НАНУ ім. Бакуля, на території якого знаходиться ДП «Алкон-Діамант» ИТАК «АЛКОН» НАН України, надану ДП «Лінатек» НТАК «АЛКОН» НАН України, в обов`язки якого входить контроль за турнікетами для доступу на територію НТАК «АЛКОН» співробітників концерну вбачається, що за період 2021-2022 роки ОСОБА_1 здійснював проходження через турнікет 24 рази (з них 16.12.2021 два рази). Тобто, з цього випливає, що за період 2021 по 2022 роки, ОСОБА_1 перебував на робочому місці всього 23 дні (т.1 а.с.106).

Відповідно до ст. 56 КЗпП за угодою між працівником і роботодавцем може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14- 737цс19).

У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктивний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц, правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків суду касаційної інстанції в кожній конкретній справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на зміну істотних умов праці, взагалі жодним чином не стосується обставин справи, які склались в даних правовідносинах, оскільки можна вважати, що встановлення неповного робочого тижня відбувалось за угодою сторін з ініціативи Позивача, тому наведені ОСОБА_1 правові висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані в даній справі, оскільки не є подібними і суперечать фактичним обставинам справи.

Під час розгляду справи було також встановлено, що ДП «Алкон-Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України є госпрозрахунковим підприємством і відповідно заробітна плата нараховується за. рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності, що повинно було бути відомо ОСОБА_1 як начальнику юридичного відділу.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Що стосується твердження позивача про те, що посада - начальник юридичного відділу - відноситься до тих посад, яким встановлюється посадовий оклад в розмірі 80% від розміру посадового окладу для директора … головний бухгалтер та директор з комерційних питань так і отримують заробітну плату на рівні 80% від посадового окладу директора підприємства, і таку ж заробітну плату буде донараховано та виплачено ОСОБА_1 , а до часу такої виплати - недоотримана заробітна плата - депонується». Дійсність таких тверджень Позивач підкріплює даними Держстату України, а саме: листом-відповіддю Головного управління статистки у м. Києві від 14.06.2023 року, яким зазначено, що станом на 2020 рік заробітна плата керівників функціональних підрозділів становила 33 587,00 грн., «що відповідно дорівнює 80%, посадового окладу директора Відповідача», то суд вважає, що це є особистим припущенням з боку відповідача, оскільки не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

Лист-відповідь Головного управління статистики у м. Києві не є актом законодавства, який визначає посадові оклади, а несе виключно інформативний характер.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління статистики у м. Києві, затверджене наказом Державної служби статистики від 15 лютого 2023 року № 80 (далі - Положення) головне управління статистики у м. Києві (ГУС у м. Києві) є територіальним органом Державної служби статистики України (Держстат), що в межах наданих повноважень здійснює реалізацію державної політики у сфері статистики.

Згідно з підпунктом 5 пункту 5 Положення ГУС у м. Києві відповідно до покладених на нього завдань здійснює збирання та оброблення статистичної інформації щодо економічної, соціальної, демографічної, екологічної, культурної ситуації та ситуації в інших сферах життя, які відбуваються в регіоні.

Підприємство при визначенні посадових окладів керується колективним договором на 2015-2018 р.р. затверджений загальними зборами трудового колективу ДП «АЛКОН-ДІАМАНТ» ИТАК «АЛКОН» НАН України від 23.12.2014 року (далі - Колективний договір) та додатками до нього, змінами та доповнення до Колективного договору та галузевими угодами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів,- генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угоді колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Форми і системи оплати пращі, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці»).

Статтею 18 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що розміри ставок (окладів) працівників загальних (наскрізних) професій і посад встановлюються на умовах, визначених колективним договором, з дотриманням гарантій, встановлених законодавством і генеральною, галузевою, (міжгалузевою) і територіальною угодами.

Відповідно до ч. 8 ст.6 Закону України Про оплату праці колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

Колективний договір укладено з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин та узгодження інтересів працівників і адміністрації (п. 1.2 Колективного договору).

Пунктами 4.1., 4.2, 4.4 Колективного договору передбачено, що посадові оклади і тарифні ставки адміністрації встановлювати по узгодженню з профсоюзним комітетом з урахуванням професійно-кваліфікаційного рівня працівника, обсягу робіт, їх складності і відповідальності з урахуванням наслідків господарської діяльності без обмеження максимального розміру. Мінімальні гарантії у оплаті праці, розміри доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів визначаються Додатками №2, №3 колективного договору. Всі доплати і надбавки до посадових окладів працівникам підприємства, проводяться відповідно до Додатку 4.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Відповідно до Галузевої угоди між Національною академією наук України і профспілкою працівників Національної академії наук України на 2016-2017 роки коефіцієнт міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) начальника юридичного відділу складає 1,85.

При цьому, посадові оклади заступників керівників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - на 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Відповідно до Додатку № 4 Галузевої угоди між Національною академією наук України і профспілкою працівників Національної академії наук України на 2018-2019 роки коефіцієнт міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) начальника юридичного відділу складає 3,90, а посадові оклади заступників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - на 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Постановою Президії центрального комітету профспілки працівників Національної академії наук України №61 від 26.02.2020 року «Про галузеву Угоду між Національною академією наук України і Профспілкою працівників НАН України» продовжено на 2020 рік дію галузевої Угоди між НАН України і Профспілкою працівників НАН України на 2018-2019 роки. Відповідно до Додатку № 4 до Угоди коефіцієнт міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) начальника юридичного відділу складає 3,90, а посадові оклади заступників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - на 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Постановою Президії центрального комітету профспілки працівників Національної академії наук України №61 від 26.02.2020 року «Про галузеву Угоду між Національною академією наук України і Профспілкою працівників НАН України» продовжено на 2020 рік дію галузевої Угоди між НАН України і Профспілкою працівників НАН України на 2018-2019 роки. Відповідно до Додатку № 4 до Угоди коефіцієнт міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) начальника юридичного відділу складає 3,90, а посадові оклади заступників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - на 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Відповідно до Додатку № 4 Галузевої угоди між Національною академією наук України і профспілкою працівників Національної академії наук України на 2021-2022 роки (далі -Додаток) коефіцієнт міжпосадових співвідношень для визначення розмірів посадових окладів (тарифних ставок) начальника юридичного відділу складає 3,90, а посадові оклади заступників підприємств і організацій та заступників керівників структурних підрозділів встановлюються на 5-15 відсотків, головних бухгалтерів - на 10-30 відсотків, а помічників керівників - на 30-40 відсотків нижче посадового окладу відповідного керівника.

Згідно з п. 2 Додатку для розрахунку мінімального місячного посадового окладу працівника за коефіцієнт «1» прийнято розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений відповідно до чинного законодавства. Конкретний розмір мінімального посадового окладу «ставки) працівника основної професії та відповідні міжпосадові співвідношення встановлюються в колективних договорах підприємств.

Відповідно до п. 3 Додатку умови оплати праці керівника підприємства, заснованого на державній, комунальній власності визначаються в контракті.

Відповідно до Контракту, укладеного між НАН України, в особі керівника, першого віце-президента НАН України, академіка ОСОБА_7 та Бондаренко М.О. від 06 лютого 2017 року, останнього призначено на посаду директора ДП «Алкон-Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України (далі - Контракт).

Згідно з п. 17 Контракту за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті господарської діяльності, виходячи з установлених Керівнику: посадового окладу в розмірі 9 997 грн. і фактично відпрацьованому часу, доплати за науковий ступінь д.т.н у розмірі 20% та вчене звання старший науковий співробітник у розмірі 25%. від посадового окладу, премії відповідно до діючого на підприємстві положення про преміювання за підсумками роботи за квартал - у розмірі до трьох місячних податкових окладів.

Таким чином, при нарахуванні заробітної плати працівникам, Відповідач керується галузевою угодою та колективним договором, де чітко прописано, яким чином встановлюється оплата співробітникам,

При цьому, контрактом визначається посадовий оклад директора підприємства, на підставі якого у міжпосадовому співвідношенні розраховується посадовий оклад іншим працівникам підприємства.

Враховуючи зазначене судом встановлено, що твердження Позивача про те, що йому мало бути встановлено посадовий оклад в розмірі 80% є припущеннями, які нічим не підтвердженні та спростовуються галузевими угодами та колективним договором підприємства (т.1 а.с.115-165,173-230), що стосується посилання позивача, щодо невнесення запису до трудової книжки щодо переведення на посаду Начальника юридичного відділу, то судом взято до уваги те, що відповідний запис помилково своєчасно не був внесений начальником відділу кадрів, яка звільнилась 28.12.2021 року.

Крім цього, що стосується наказу №1-к від 30.01.2023 року «Про увільнення ОСОБА_8 з роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження служби», то судом встановлено що за період з 11 березня 2022 року по 19 липня 2022 року ОСОБА_1 було нараховано середньомісячну заробітну плату в розмірі 59892,00 грн., яка перерахована йому за вказаними реквізитами в АТ КБ ПРИВАТБАНК платіжним дорученням від 26.07.2023 року на суму 48788,48 грн. (із врахуванням податків і зборів).В подальшому, у зв`язку зі змінами законодавства щодо збереження заробітної плати працівника, які перебувають на військовій службі було винесено наказ №1/1-к від 30.01.2023 року «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_9 ».Також на підставі заяви представника Позивача від 19.06.2023 року №230619-1, щодо неправомірних дій виконувача обов`язків директора ДП «Алкон-Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України, було винесено Акт комісії НАН України від 23 серпня 2023 року.За результатами перевірки комісія дійшла висновків, що: «ДП «Алкон- Діамант» НТАК «АЛКОН» НАН України, на дату перевірки, здійснило всі виплати ОСОБА_1 ».

Під час розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що він був директором АК Алкон, а ОСОБА_1 працював на даному підприємстві з 2013 року на посаді юриста та проявив себе гарним спеціалістом та кваліфікованим працівником. Працював за сумісництвом на неповний робочий день, з`являвся на підприємство після обіду та працював по 4 години в день, будь які додаткові угоди не укладалися, заяв про надання йому додаткових відпусток в період з 2017 року по 2021 рік від ОСОБА_1 не надходило. На запитання головуючого з приводу заяви ОСОБА_1 адресованої директору ДП Алкон Діамант ОСОБА_2 , яка погоджена в.о. директора ОСОБА_3 про переведення ОСОБА_1 на неповний робочий тиждень у січні 2022 року за сімейними обставинами (т.1 а.с.107) ОСОБА_10 зазначив, що дана заява стосується іншого підприємства ДП Алкон Діамант, а не підприємства АК Алкон . Що стосується перепусток, то зазначив що з 2022 року вхід на підприємство здійснювався за електронними перепустками та фіксувався автоматично, в інших будь-яких письмових документах вхід та вихід працівників підприємства не фіксувався. Про те, що ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ стало відомо лише з надісланого ОСОБА_1 на мобільний номер у додатку Viber директору підприємства ОСОБА_11 про те, що він проходить службу в ЗСУ, після чого було винесено відповідний наказ від 30.01.2023 року № 1-к Про увільнення ОСОБА_8 з роботи, у зв`язку з призовом на військову службу. На сьогоднішній день він виключений зі складу працівників даного підприємства.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

З наведених норм права вбачається, що позивач у позові повинен зазначити зміст позовних вимог, обставини, якими він обгрунтовує ці вимоги, а також правові підстави позову.

Суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обгрунтовує позивач; при цьому користуючись принципом " суд знає закони", при вирішені спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач, як правову підставу позову. Разом з тим, суд вирішує спір, виходячи з тих обставин, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, та не повинен відшукувати та досліджувати всі інші можливі обставини для задоволення позову, про які не заявляв позивач.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Щодо інших доводів сторін, то Європейський суд з прав людини неодноразово зазначає (Рішенням ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п. 58 Рішення)), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29).

Окрім того, відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд, тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що будь-яких порушень трудового законодавства в межах заявлених позовних вимог з боку відповідача не відбулося, це є лише особистим припущенням позивача та спростовується матеріалами справи, а також поясненнями самого свідка директора АК АЛКОН ОСОБА_10 допитаного в судовому засіданні, який підтвердив факт того, що ОСОБА_1 працював на підприємстві на неповний робочий день, з`являвся після обіду та працював по 4 години в день, порушень з боку відповідача судом не встановлено, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає:

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що моральна шкода є похідною від позову, оскільки у задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, тому у задоволенні похідної вимоги про стягнення моральної шкоди також необхідно відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та, враховуючи, що позивач є військовослужбовцем та звільнений від сплати судового збору, суд покладає судові витрати на рахунок держави.

Суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, КЗпП, ЗУ "Про судовий збір", суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" національної академії наук України, юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 2 про стягнення заборгованості з недоотриманої заробітної плати відмовити в повному обсязі .

Судові витрати у сумі 5368 ( п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 копійок віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Написано власноручно.

Повний текс рішення виготовлено 05 лютого 2025 року .

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко