Провадження № 2/161/858/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 19.05.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 443.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.05.2006 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що протягом останніх 4-х років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям. Вважає, що примирення є неможливим.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на 30.01.2025 року на 09 год. 50 хв. (а.с. 11).

В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує (а.с. 15).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає (а.с. 16).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі з 19 травня 2006 року, який зареєстровано зареєстрований відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 443, (а.с. 3).

За час перебування в зареєстрованому шлюбі мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.09.2010 року (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, постійно виникаючі суперечки та непорозуміння, втрата почуття любові та довіри. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям

За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них.

Сторони зазначені обставини у справі не заперечували, фактично їх визнали, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню.

За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 206, 211, 247, 259, 263-265, 272-274 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 110 - 115 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Луцьк, Волинської області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою міста Луцьк, Волинської області, зареєстрований 19.05.2006 року відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області,актовий запис № 443 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова