Провадження №2/522/2410/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Акціонерного товариства «Оксі Банк» про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення безпідставно набутих коштів, в якій просила стягнути з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 59048,57 гривень.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26.09.2013 по справі №2/1522/10392/11 було частково задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 в сумі 20500,28 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 09.08.2011 складає 163407,73 грн, суму сплаченого державного мита в розмірі 1634.07 грн, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. 14 квітня 2014 року на виконання зазначеного рішення було видано відповідний виконавчий лист, який перебував на виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23.03.2017 було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у УПФУ в Приморському районі, у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 181777.98 грн. З 01.07.2017 з пенсії ОСОБА_1 почали утримувати 20% в рахунок погашення боргу. Постановою старшого державного виконавця Костіної В.В. від 27.12.2017 виконавчий лист № 2/1522/10392/11, виданий 14.04.2014 Приморським районним судом м. Одеси було повернуто стягувачу без виконання. Поряд з тим, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не було припинено стягнення грошових коштів з пенсії боржника та не було повідомлено боржника про винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. 16 квітня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. було відкрито виконавче провадження №58903986 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 виданого 14.04.2014 року. Для виконання вимог виконавчого документу, приватним виконавцем було виявлено описано, арештовано, а також передано на примусову реалізацію арештоване нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 21,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності боржнику громадянці України ОСОБА_2 та яку було реалізовано 24.06.2019 Державним підприємством «СЕТАМ». За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника на користь стягувача було стягнуто борг за виконавчим документом у розмірі 547634,95 грн., основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження. Вимоги виконавчого документу були виконані у повному обсязі. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 28.10.2019 виконавче провадження було закінчено як фактично виконане. Однак, з пенсії ОСОБА_1 продовжували стягувати кошти у розмірі 20% на виконання виконавчого листа № 2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси. Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), набув утримані з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 89830,12 гривень за виконавчим листом, який був виконаний у повному обсязі приватним виконавцем за рахунок реалізації майна боржника. Тобто, дії виконавчої служби та недбалість її працівників призвели до подвійного стягнення грошових сум з ОСОБА_1 за одним і тим самим зобов`язанням, що прямо заборонено Конституцією України.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (т. 1 а.с. 50 52).

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. від 16 серпня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 від 16 серпня 2022 року про залучення до участі у справі третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору задоволено. Залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення безпідставно набутих коштів, в якості третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (т. 1 а.с. 99).

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. від 17 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 14 жовтня 2022 року про відвід судді. Заявлено собі - судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченій Ю.Б. самовідвід від участі як головуючого судді по цивільній справі № 522/23898/21 за позовом ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 134 136).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення безпідставно набутих коштів надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І. від 31 жовтня 2022 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення безпідставно набутих коштів. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т. 1 а.с. 147 148).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виключено з числа третіх осіб Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Акціонерне товариство «Оксі Банк» (т. 1 а.с. 189 191).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2023 року здійснено заміну відповідачів у порядку процесуального правонаступництва по цивільній справі №522/23898/21 за позовом ОСОБА_1 на Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (т. 1 а.с. 237 238).

15.08.2023 на адресу суду від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Попової О.А. надійшла заява про зміну предмета позову від 14.08.2023, в якій позивачка просить стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 59048,57 грн. (т. 2 а.с. 2 - 7).

Ухвалою суду від 15.08.2023 року заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Попової О.А. про заміну предмету позову від 14.08.2023 задоволено. Прийнято до розгляду заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Попової О.А. про заміну предмету позову від 14.08.2023 (т. 2 а.с. 17).

06.10.2023 на адресу суду від представника відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі перебувало декілька виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: виконавче провадження 39038879 з примусового виконання судового наказу № 2-н-2107/09 виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ БАНК» 32670,23 грн. В результаті вжитих державним виконавцем заходів, за рахунок відрахувань з пенсії ОСОБА_1 судовий наказ було виконано в повному обсязі у зв`язку з чим виконавче провадження було завершено 23.03.2020 на підставі частини 1 пункту 9 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконане. Виконавче провадження 51704589 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/10392/11 виданого 14.04.2014 Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в сумі 20500,28 дол. США, 1754,07 грн. Коштів по зазначеному виконавчому провадженню на депозитний рахунок відділу зараховано не було. В результаті вжитих державним виконавцем заходів виконавче провадження було завершено 27.12.2017 на підставі частини 1 пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», та виконавчий документ повернуто стягувану ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з правом повторного пред`явлення. В подальшому на виконанні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження 56696791 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/10392/11 виданого 14.04.2014 Приморським районним судом м. Одеси. Коштів по зазначеному виконавчому провадженню на депозитний рахунок відділу зараховано не було. Користуючись своїм правом стягувач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до органу ДВС з заявою про повернення виконавчого документу без виконання, у зв`язку з чим державним виконавцем 03.04.2019 було винесено постанову про завершення виконавчого провадження 56696791 на підставі частини 1 пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернуто стягувачу з правом повторного пред`явлення. Також зазначив, що 04.04.2019 державним виконавцем, керуючись вимогами частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 58796950 з примусового виконання постанови 56696791 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 16516,18 грн. Вказана постанова позивачем оскаржена не була, питання про визнання її такою, що не підлягає виконанню позивачем не порушувалось, вона є чинна так як і постанова про відкриття провадження по ній, вони обидві винесені у спосіб і порядок визначені Законом України «Про виконавче провадження». В результаті вжитих державним виконавцем заходів, за рахунок відрахувань з пенсії ОСОБА_1 постанова 56696791 про стягнення з боржника виконавчого збору була виконана в повному обсязі з урахуванням витрат на проведення виконавчих дій, а сума 16585,18 грн. була перерахована до державного бюджету. Виконавче провадження 58796950 було закінчено постановою державного виконавця від 21.10.2020 на підставі частини 1 пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням.

Згідно інформації автоматизованої системи виконавчого провадження кошти у розмірі 30781,55 грн. повернуто на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області, як надмірно стягнені та 7338,95 грн. було повернуто Першим Приморським ДВС Другому Приморському ДВС для повернення позивачу. По виконавчому провадженню 39038879 з ОСОБА_1 стягнуто та перераховано борг на користь ВАТ «ВТБ БАНК» у розмірі 32670,23 грн. Стягнутий та перерахований виконавчий збір по виконавчому провадженню 39038879 становить 3267 грн. По виконавчому провадженню 58796950 становить 16516,18 грн. Витрати на проведення виконавчих дій становлять 338 грн.

Стосовно посилання позивача відносно подвійного стягнення зазначив, що позивач та її представник помилково ототожнюють подвійне стягнення плати державному та приватному виконавцю, так як виконавчий збір, згідно статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягується з боржника до Державного бюджету України, а 10% від суми боргу при виконанні рішення приватним виконавцем стягується його винагорода. Так, відбувалося виконання одного й того ж виконавчого документу, але це були зовсім різні виконавчі провадження, які не виконувалися одночасно, а між ними був певний проміжок часу, що їх відокремлює. Орган ДВС ні яким чином не використав кошти ОСОБА_1 у власних та будь яких інших потребах, а також у зв`язку з не доведенням позивачем, недбалості працівників органу ДВС, що призвели до подвійного стягнення грошових сум, обрання позивачем невірного та не ефективного способу захисту, Приморський відділ державної виконавчої служби у м.Одесі вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (т. 2 а.с. 39 -45).

21.06.2024 до суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» 20.06.2024 заява представника позивачки адвоката Попової О.А. про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.06.2024, без виходу до нарадчої кімнати, позовну заяву про зменшення розміру позовних вимог, повернуто позивачці без розгляду.

12.08.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що частину коштів, зокрема, суму стягнутого виконавчого збору у розмірі 16516,18 грн., було повернуто позивачці 28.03.2024 року, та суму виконавчого збору у розмірі 1385,82 грн. - 08.05.2024 року. Також зазначив, що орган ДВС неодноразово (06.12.2023 року; 15.01.2024 року; 05.03.2024 року; 17.04.2024 року) намагався повернути помилково перераховані фінансовій установі кошти на користь ОСОБА_1 , шляхом звернень до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З отриманих від Фонду відповідей слідує, що повернення коштів можливе лише на користь надавача платіжних послуг, тобто Державної казначейської служби України у разі надходження від неї повідомлення про виконання помилкової платіжної операції. Отримавши вищезазначену інформацію від Фонду Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, листом від 17.04.2024 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області з проханням звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з листом про повернення помилково та надмірно перерахованих коштів. 07.06.2024 на адресу органу ДВС від ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області надійшла відповідь, згідно якої органом казначейської служби фактично безпідставно відмовлено Приморському відділу відносно звернення надавачем платіжних послуг до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з повідомленням про повернення коштів. Враховуючи вищевикладене, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі не є належним відповідачем, оскільки не він отримав ці кошти. З огляду на вищевикладене наразі кошти знаходяться у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб і набувачем цих коштів є саме він, тому в задоволенні позову слід відмовити (т. 2 а.с. 161 163).

27.11.2024 року від представника позивачки адвоката Попової О.А. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зокрема зазначила, що як свідчить наявні в матеріалах справи документи, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), набув утримані з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 89830,12 гривень за виконавчим листом, який був виконаний у повному обсязі приватним виконавцем за рахунок реалізації майна боржника. Тобто, дії виконавчої служби та недбалість її працівників призвели до подвійного стягнення грошових сум з ОСОБА_1 за одним і тим самим зобов`язанням, що прямо заборонено Конституцією України. Частину таких коштів, зокрема, суму у розмірі 30781,55 грн. повернуто на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області, яка в подальшому повернута позивачці, суму незаконно стягнутого виконавчого збору у розмірі 16516,18 грн. було повернуто позивачці 28.03.2024 вже в процесі розгляду даної справи, та суму у розмірі 1385,82 грн. - 08.05.2024. З огляду на вказане, з відповідача підлягають стягненню безпідставно одержані за виконавчим листом №2/1522/10392/11 від 14.04.2014, виданим Приморським районним судом м. Одеси, грошові кошти у розмірі 41146,57 гривень (89 830,12 30781,55 16 516,18 1385,82). Вважають, що відповідачемжодним чином не були спростовані доводи та підстави позивачки, викладені у позовній заяві, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню (т.2 а.с. 190 198).

У судовому засіданні 21.06.2024 позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Попова О.А. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 41146,57 грн посилаючись на обставини, що викладені у позові та часткове добровільне повернення коштів відповідачем. В подальшому представник позивачки - адвокат Попова О.А. у судове засіданні не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника.

У судовому засіданні 21.06.2024 представник відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яцина О.С. позов не визнав та зазначив, що частково кошти відділ ДВС повернув, однак іншу частину коштів не можуть повернути, оскільки вони були помилково перераховані на рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а дії щодо повернення таких коштів результату не дали. В подальшому представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причина неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі АТ «Райффайзен Банк».

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі Головного управління.

Представник третьої особи Акціонерного товариства «Оксі Банк» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 07 лютого 2025 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2013 року по справі №2/1522/10392/11 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 р. в сумі 20500,28 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 09.08.2011 р. (1 дол. США дорівнює 7,9710 грн.) складає 163407,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8 883,22 дол. США, що складає 70 808 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками - 3 617,06 дол. США, що складає 28 831 грн. 59 коп.; пеня 8000,00 дол. США, що дорівнює 63768,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму сплаченого державного мита в розмірі 1634.07 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн (т. 1 а.с.8 10).

14 квітня 2014 року на виконання зазначеного рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2/1522/10392/11 (т. 1 а.с. 11 - 12).

19.07.2016 року постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Вельковим О.В. було відкрито виконавче провадження №51704589 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 від 14.04.2014, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 р. в сумі 20500,28 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 09.08.2011 р. складає 163407,73 грн., суму сплаченого державного мита в розмірі 1634.07 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн (т. 1 а.с. 13).

В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23.03.2017 було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у УПФУ в Приморському районі, у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 181777.98 грн (т. 1 а.с. 14 - 15).

З 01.07.2017 року з пенсії ОСОБА_1 почали утримувати 20% в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року.

Постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною Вікторією Володимирівною від 28.08.2017 м. Одеса передано виконавчий лист №2/1522/10392/11, виданий 14.04.2014 Приморським районним судом міста Одеси до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т. 1 а.с. 16 - 17).

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною Вікторією Володимирівною від 22.09.2017 прийнято виконавче провадження №51704589 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 Приморським районним судом міста Одеси (т. 1 а.с. 18 - 19).

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіною Вікторією Володимирівною від 27.12.2017 року виконавчий лист №2/1522/10392/11, виданий 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було повернуто стягувачу без виконання. При цьому, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не було припинено стягнення грошових коштів з пенсії боржника (т. 1 а.с. 20).

16 квітня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження №58903986 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 виданого 14.04.2014 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Л.С. Єршовою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 р. в сумі 20500,28 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 09.08.2011 р. складає 163407,73 грн (т. 1 а.с. 21 - 22).

Для виконання вимог виконавчого документу, приватним виконавцем було виявлено описано, арештовано, а також передано на примусову реалізацію арештоване нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 21,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності боржнику громадянці України ОСОБА_2 та яку було реалізовано 24.06.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» (т. 1 а.с. 23 - 24).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника на користь стягувача було стягнуто борг за виконавчим документом у розмірі 547 634,95 грн., основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження. Вимоги виконавчого документу були виконані у повному обсязі. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 28.10.2019 виконавче провадження було закінчено як фактично виконане (т. 1 а.с. 27 - 28).

При цьому матеріалами справи підтверджено, що з пенсії ОСОБА_1 надалі продовжували стягувати кошти у розмірі 20% на виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 року Приморським районним судом м.Одеси.

Згідно листа ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2021 року №11339-11705/Л-04/8-1500/21, вбачається, що починаючи з січня 2017 року проводилися наступні утримання з пенсійної виплати ОСОБА_1 : 1) за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 утримано борг згідно постанови державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Балікової В.І. від 07.09.2011 №В-06/853 по 20% від нарахованої пенсійної виплати. Починаючи з березня 2017 утримання по вищезазначеній постанові припинено на підставі листа Приморського відділу м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 20.02.2017 №6325; 2) за період з 01.06.2017 по 31.05.2021 проводилися утримання на виконання постанови державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Костіної В.В. від 23.03.2017 №517045589 про утримання з ОСОБА_1 боргу в загальній сумі 181 777,98 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по 20% від нарахованих пенсійних виплат. Починаючи з червня 2021 року тримання по вищезазначеній постанові припинено на підставі листа Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20.04.2021 №16838 (т. 1 а.с. 29 - 30).

Тобто, всього з пенсії позивачки було утримано 92 197,21 гривні, з яких: 2 367,09 грн. утримано згідно постанови державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Балікової В.І. від 07.09.2011 №В-06/853; 89 830,12 грн. утримано згідно постанови державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Костіної В.В. від 23.03.2017 №517045589.

Згідно інформації щодо відрахованих сум вбачається, що вказані кошти були перераховані на розрахунковий рахунок Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (р/р 5070 МФО 820172, та р/р НОМЕР_1 , МФО 355259, ) (т. 1 а.с. 31 - 33).

Окрім того, суд звертає увагу, що у листі зазначено, що Другим Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рахунок ГУ ПФУ в Одеській обл. у період з жовтня 2020 року по травень 2021 року повернуто коштів у загальній сумі 30 781,55 грн.

29.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Першого Приморського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявами, згідно яких просила повернути безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим листом №2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси, у розмірі 59 048,57 гривень (т. 1 а.с. 34 - 41).

У відповідь було отримано листа від 13.09.2021 за №42368 від Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яким повідомлено, що постановою від 03.04.2019 року виконавчий лист № 2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року було повернуто стягувачу та виведено в окреме виконавче провадження №58796950 постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 516,18 грн. В процесі примусового виконання виконавчого провадження №58796950, державним виконавцем утримано повну суму заборгованості зі сплати виконавчого збору. 21.10.2020 року, державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись пунктом 9 статті 39 Закону. Також у листі зазначено, що після закінчення вищевказаного виконавчого провадження, на Депозитний рахунок Відділу надходити кошти з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т. 1 а.с. 42 - 43).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 934/5 від 10.03.2023 року було реорганізовано Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) шляхом приєднання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з перейменуванням у Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було припинено. Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є правонаступником відповідного реорганізованого відділу державної виконавчої служби (т. 1 а.с. 211 213).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі перебувало декілька виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , зокрема: виконавче провадження 39038879 з примусового виконання судового наказу №2-н-2107/09 виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ БАНК» 32 670,23 грн., а тому кошти, що були утримані починаючи з 01.07.2017 року з пенсії ОСОБА_1 в сумі 36206,25 грн. було перераховано на користь стягувача «ВТБ БАНК». Поряд з тим до відзиву надано платіжне доручення №4015 від 18.12.2019 року, з якого вбачається, що відповідачем було перераховано на користь ВАТ «ВТБ Банк» грошові кошти у розмірі 31 881,20 грн. з призначенням борг ОСОБА_1 по в/д 2-н-2107/09 від 23.03.10.

З цього приводу судом встановлено, що 23 вересня 2010 року державним виконавцем Першого приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Буяновою Н. П. було відкрите виконавче провадження №В-13/737 по виконанню судового наказу №2-н-2107/09, який видав Приморський районний суд м. Одеси 23 березня 2010 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» у розмірі 32670,23 грн (т. 2 а.с. 199, 200).

В рамках вказаного виконавчого провадження, старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 було винесено постанову № В-06/853 від 07 вересня 2011 року, згідно якої було звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 та постановлено щомісячно утримувати по 20% від нарахованої пенсійної виплати (т. 2 а.с. 201).

У період з вересня 2011 року по березень 2017 року на підставі постанови державного виконавця від 07.09.2011 року № В-06/853 з пенсії ОСОБА_1 утримувалися грошові кошти у розмірі 20% від нарахованої пенсійної виплати (т. 2 а.с. 202 - 204).

Згідно листа ГУ ПФУ в Одеській області від 21.11.2023 №1500-0503-8/164752 вбачається, що «на підставі отриманої 12 вересня 2011 року постанови державного виконавця Приморського ВДВС від 07 вересня 2011 року № В-06/853 (далі-постанова № B-06/853), при примусовому виконанні судового наказу №2-н-2107/09, виданого 23 березня 2010 року, про стягнення з пенсії ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 35967,25 грн (борг на користь ВАТ "ВТБ БАНК" у розмірі 32670,23 грн, виконавчого збору у розмірі 3267,02 грн, витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 30,00 грн), починаючи з жовтня 2011 року по травень 2016 року проводились утримання зазначеного боргу у розмірі 10 відсотків від нарахованих пенсійних виплат та з червня 2016 року по березень 2017 року - у розмірі 20 відсотків від нарахованих пенсійних виплат. Відповідно до листа Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса від 22 березня 2017 року №6385 відрахування з пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року припинено та листом УПФУ в Приморському районі від 23 березня 2017 року №61/04 судовий наказ №2-н-2107/09 повернуто. За період з жовтня 2011 року по березень 2017 року з пенсії ОСОБА_1 утримано 31017,21 грн. (виконавчий збір - 3267,02 грн, виконавчі дії - 30 грн та борг на користь ВАТ «ВТБ БАНК» - 27720,19 грн). Стягнуті суми боргу в сумі 27720,19 грн (на користь ВАТ «ВТБ БАНК»), згідно реєстрів, супровідних відомостей, описів та списків щодо перерахування коштів, платіжними дорученнями щомісячно перераховувалися на розрахунковий рахунок Приморського ВДВС» (т. 2 а.с. 206).

Відповідно до листа Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції №2621/08-42/06 від 28.02.2013, скерованого ВАТ «ВТБ Банк», вбачається, що станом на 01.03.2013 року залишок боргу становить 28517,34 грн. та у зв`язку з відсутністю реквізитів ВАТ «ВТБ Банк», грошова сума знаходиться на депозитному рахунку відділу (т.2 а.с. 207).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.11.2023 року №60-14081/23, повідомлено, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. Так, відповідно до даних ЄОС, загальний розмір грошових коштів за період з введення тимчасової адміністрації, що були зараховані відділом державної виконавчої служби на розрахункові рахунки АТ «ВТБ БАНК» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за судовим наказом Приморського районного суду міста Одеси №2-н-2107/09 від 23.03.2010 становить - 31 881,20 гривень. Інша інформація у Фонді відсутня (т.2 а.с. 209).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №060-60-2/24 від 03.01.2024, повідомлено, що згідно даних архівів АТ «ВТБ БАНК», які знаходяться у володінні Фонду, за період з 2011 по 2018 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за судовим наказом Приморського районного суду міста Одеси №2-н-2107/09 від 23.03.2009 надійшли грошові кошти у сумі 35 539,37 грн (т. 2 а.с.211).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підстави статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Судом встановлено, що борг по судовому наказу Приморського районного суду міста Одеси №2-н-2107/09 від 23.03.2009 був погашений боржником ще до 2018 року у повному обсязі. Як наслідок, суд приходить висновку, що 20.12.2019 року відповідач помилково скерував утримані з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти в рамках іншого виконавчого провадження №51704589 (з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси) в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №39038879 (з примусового виконання судового наказу №2-н-2107/09 виданого Приморським районним судом міста Одеси), в якому борг вже був сплачений боржником у повному обсязі.

З огляду на вказане, дії виконавчої служби призвели до подвійного стягнення грошових сум з ОСОБА_1 за одним і тим самим зобов`язанням.

Суд погоджується з доводами позивачки, що в даному випадку, на позивачку не мають лягати негативні наслідки, у зв`язку з неправомірними діями відповідача та саме відповідач має вчиняти дії з повернення коштів від ФГВФО, які було помилково зараховані ВДВС 20.12.2019 року.

З огляду на вказане, суд вважає, що доводи відповідача про те, що кошти у сумі 31881,20 грн. перебувають у володінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не в розпорядженні Органу ДВС, тому не можуть бути стягнені з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки першочергово відповідні кошти були набуті відповідачем з пенсії ОСОБА_1 та вже в подальшому скеровані не за належністю.

Більше того, суд зазначає, що вказані обставини визнаються і самим відповідачем, оскільки у відзиві останній зазначив, що орган ДВС неодноразово (06.12.2023 року; 15.01.2024 року; 05.03.2024 року; 17.04.2024 року) намагався повернути помилково перераховані фінансовій установі кошти на користь ОСОБА_1 , шляхом звернень до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (т. 2 а.с. 165, 166зв. - 168).

У відзиві відповідач зазначив, що згідно інформації автоматизованої системи виконавчого провадження, стягнений та перерахований виконавчий збір по виконавчому провадженню 39038879 становить 3267 грн. По виконавчому провадженню 58796950 становить 16 516,18 грн. Витрати на проведення виконавчих дій становлять 338 грн. Поряд з цим, відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про погашення вказаних сум саме за рахунок грошових коштів, що були утримані з пенсії ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №51704589 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором.

При цьому, з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 21.11.2023 №1500-0503-8/164752 вбачається, що виконавчий збір у розмірі 3267,02 грн. був погашений у виконавчому провадженні 39038879 за рахунок коштів утриманих за період з жовтня 2011 року по березень 2017 року з пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови державного виконавця Приморського ВДВС від 07 вересня 2011 року № В-06/853.

Також судом встановлено, що суму стягнутого виконавчого збору у розмірі 16516,18 грн. в рамках ВП58796950 було повернуто позивачці 28.03.2024 року, та частину суми виконавчого збору у розмірі 1385,82 грн. - 08.05.2024 року, що визнається сторонами, а тому дані обставини не підлягають доказуванню. У зв`язку з вказаним, позивачка у судовому засіданні відмовилася від частини позовних вимог.

Щодо доводів відповідача про те, що надмірно стягнені кошти у розмірі 7338,95 грн. було повернуто Першим Приморським ДВС Другому Приморському ДВС для повернення позивачу, то суд зазначає, що такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Матеріалами справи підтверджено, що Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), набув утримані з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 89 830,12 гривень за виконавчим листом №2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси, який був виконаний у повному обсязі приватним виконавцем за рахунок реалізації майна боржника. Частину безпідставно набутих коштів, а саме суму у розмірі 30 781,55 грн. повернуто на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області, яка в подальшому повернута позивачці, суму незаконно стягнутого виконавчого збору у розмірі 16 516,18 грн. повернуто позивачці 28.03.2024 року, та суму у розмірі 1385,82 грн. повернуто позивачці - 08.05.2024 року.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка є доведеними та відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Акціонерне товариство «Оксі Банк» про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 41 146,57 гривень.

Стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Юлія КОВТУН