Справа № 490/293/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Гуденко О.А., за участю секретаря судового засідання Вознюк Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою ппро поворот виконання рішення.

Заяву мотивує тим, що 31.03.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ за заявою ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" з вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахування інфляції та 3% річних, а саме спожиту теплову енергію за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р. з ОСОБА_1 в загальному розмірі 17 583 грн. 54 коп., з якої: 15 203 грн. 14 коп. - сума основного боргу, 1 705 грн. 66 коп. - збитки від інфляції, 674 грн. 74 коп. - 3 % річних. та стягнуто з божника на користь стягувача судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп. Ухвалою суду від 02.12.2024 року судовий наказ скасовано.

Оскільки судове рішення, на підставі якого з неї стягнено кошти, скасоване, просить в порядку повороту виконання рішення суду стягнути на користь ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" кошти .

Ухвалою від 19.12.2024 прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

13.01.2025 року від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Т.В. надійшла заява , в якій вона просить розглядати справу за відсутності представника та заявника, вимоги заяви ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали заяви про поворот виконання рішення суду та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ізст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ за заявою ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" № 490/293/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 17583 грн. 54 коп., з якої: 15203 грн. 14 коп.- сума основного боргу, 1705 грн. 66 коп. збитки від інфляції, 674 грн. 74 коп. - 3 % річних , та судовий збір 210,20 грн.

Судом встановлено , що 07.07.2021 року Центральним ВДВС у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу від 31.03.2020 року у справі № 490/293/20.

З матеріалів справи вбачається , що 28.09.2021 року виконавче провадження закінчено з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне, фактичне виконання).

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.12.2024 року судовий наказ скасовано.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людинита основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі, зокрема, скасування судового наказу (ст.. 171 ЦПК України).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Як визначено уст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. За ч.9 ст. 44 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, визначено, що поворот виконання можливий при скасуванні судового наказу за клопотанням боржника в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановленихст.382 ЦПК України 2004 року(ст.445 ЦПК Україниу редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Враховуючи те, що стягнення заборгованості здійснювалося на підставі судового наказу від 31.03.2020 року (справа №490/293/20 ), який ухвалою від 02.12.2024 року скасований, сума заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 , підлягає поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Щодо витрат виконавчого провадження та повернення стягнутого виконавчого збору, то вони також підлягають задоволенню, оскільки це передбачене ч. 7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження». Заявник має право захистити та відновити свої права не тільки за допомогою звернення до інших органів, установ таких, як ДВС, а й за допомогою звернення до суду, оскільки всі витрати, які виникли у період виконання рішення суду, яке потім було скасоване, пов`язані безпосередньо з виконанням цього рішення, та є наслідком виконання рішення, а тому підлягають поверненню як безпідставно отримані, оскільки підстава у вигляді рішення суду відпала у зв`язку з його скасуванням .

Таким чином, заява про поворот виконання судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.171, 444 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду - задовольнити.

Допустити поворот виконання судового наказу від 31.03.2020 року у справі №490/293/20.

У порядку повороту виконання судового наказу від 31.03.2020 року виданого Центральним районним судом м. Миколаєва у справі № 490/293/20 стягнути з ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" (54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 18, код ЄДРПОУ 30083966) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стягнутих коштів в розмірі - 17583,54 грн. - борг; - 210,20 грн. - судовий збір; - 258,28 грн. - витрати виконавчого провадження; - 1 779,37 грн - виконавчий збір.

Видати виконавчий лист.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суд. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гуденко О.А.