10.02.2025 Справа № 363/5699/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лукач О.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд», представником позивача Бойко О.С. подано вказану позовну заяву, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Угодою про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» №15197 від 19.05.2023, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 21.10.2024 становить

90043,34 грн., а також судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.05.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» №15197. Відповідно до пункту 1.1 угоди, сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цієї угоди є договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між сторонами, в межах якого Банком визначено для клієнта розмір ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Укладення цієї угоди здійснюється сторонами за допомогою мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується клієнту, який пройшов автентифікацію та має укладений основний договір. Відповідно до пункту 1.3 договору, клієнт підтверджує, що до підписання цієї угоди, він ознайомився: з інформацією щодо порядку та умов отримання кредиту «Рефінансування»; з інформацією, що вказана в частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001; з розрахунками та умовами наведеними в паспорті споживчого кредиту послуги «Розстрочка»; з умовами Публічної пропозиції, яка доступна йому до ознайомлення та розміщена на сайті Банку

https://tascombank.ua/. Згідно з пунктом 2.1 угоди № 15197, банк надає клієнту кредит на наступних умовах, зокрема: сума кредиту 69 516,95 грн.; процентна ставка: пільгова процентна ставка 27% річних від суми кредиту, звичайна процентна ставка 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України; тип процентної ставки фіксована; строк кредиту 48 місяців, з кінцевим терміном повернення 19.05.2027; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Відповідно до пункту 3.5. Угоди № 15197, у разі затримання клієнтом сплати кредиту (траншу або частини) та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Разом із тим повідомляємо, що умови вищезазначеного кредитного договору позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 21.10.2024 заборгованість за Угодою № 15197 від 19.05.2023 р. (кредитна заборгованість), становить 90043,34 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 69516,95 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 20526,39 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Таким чином, позичальником було грубо порушено умови угоди. Позивачем зазначено, що наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що в тому числі передбачено нормою частини другої статті 1054 ЦК України. Позивачем надіслано відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами тощо в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства, позивач вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано представнику позивача строк протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, зазначених у вказаному судовому рішенні.

14.11.2024 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача Бойко О.С., подано заяву про усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 11.11.2024.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.11.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України.

Позивачу, у порядку статті 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталась.

З урахуванням того, що 31.10.2024, відповідно до статей 43, 177 ЦПК України, позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви з додатками, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання::

АДРЕСА_1 .

Судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 23.09.2021 ОСОБА_1 подала заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» №690465 (а.с. 28-32).

19.05.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» №15197 (а.с. 10-17).

За умовами угоди ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 69516,95 грн. строком на

48 місяців, з пільговою процентною ставкою 27% річних від суми кредиту, зі звичайною процентною ставкою 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит (пункти 2.2, 2.3 Договору). Зазначене також підтверджується паспортом споживчого кредиту «Рефінансування» ( пункти 3,4 Паспорту).

Факт користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.05.2023 по 21.10.2024, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами для особистих потреб, тобто реалізував своє право на користування кредитними коштами, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який, як позичальник, зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк (а.с. 49-75).

Відповідач, відповідно до умов кредитного договору засвідчила, що всі умови кредитного договору їй зрозумілі й вона вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №15197 від 19.05.2023, станом на 21.10.2024, заборгованість відповідача становить 90043, 34 грн., з яких 69516,95 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 20526,39 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) (а.с.48).

16.10.2023 АТ «ТАКСОМБАНК» надіслав відповідачу повідомлення-вимогу від 13.10.2023 №160649/70.2.2. про сплату суми заборгованості станом на 11.10.2023, проте вказану вимога не виконано (а.с 76-78).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно із статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як встановлено судом, стороною позивача доведено факт виникнення зобов`язальних відносин між AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.

Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено.

Відповідно до частини статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень.

Керуючись статтями 11, 15, 16, 205, 207, 509, 525, 526, 512, 514, 516, 517, 519, 530, 610, 611, 612, 615, 625-629, 638, 639, 1046, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 128, 141, 174, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» суму заборгованості за Угодою про надання кредиту «Рефінансування» №15197 від 19.05.2023 у розмірі 90043,34 грн., яка складається з: 69516,95 грн. заборгованість по тілу кредиту; заборгованість за процентами 20526,39 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Всього стягнути 92465 (дев`яносто дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 74 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 .

Суддя О.П. Лукач