Справа № 515/1563/18
Провадження № 2/513/40/25
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Аркуша І.О., представника позивачки адвоката Ковпак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
представник позивачки адвокат Ковпак О.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року за клопотанням представника позивачки адвоката Ковпака О.В. замінено первісного відповідача Лиманську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області на належного відповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Паюл Т.І. про витребування доказів.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року цивільна справа передана на розгляд до Саратського районного суду Одеської області.
Після надходження та реєстрації справи, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 31 січня 2024 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання.
15 січня 2025 року представник відповідача Врєменко - адвокат Паюл Т.І подала до суду клопотання, в якому просить передати справу за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області.Клопотання обґрунтувала тим, що справа не підсудна Саратському районному суду Одеської області, тому що відповідач проживає на території бувшого Татарбунарського району Одеської області. Клопотання просила розглянути за її відсутності.
Клопотання обґрунтувала тим, що справа не підсудна Саратському районному суду Одеської області, тому що відповідач проживає на території бувшого Татарбунарського району Одеської області та у зв`язку з воєнним станом не має змоги діставатися до Саратського районного суду. Клопотання просила розглянути за її відсутності.
Представник позивачки адвокат Ковпак О.В. подав заяву, підтриману ним у судовому засіданні, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання. Послався на те, що відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
Заслухавши представника позивачки адвоката Ковпака О.В., розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення встановлені частиною 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
За положеннями ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
За положеннями частини 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог), це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення. Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.
Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".
Зі змісту позовної заяви та долучених матеріалів встановлено, що предметом позову є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно - земельна ділянка, площею 3,77 га, розташована на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 063189 (т.1 а.с. 9).
У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 185/8191/16-ц зазначено, що "виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини".
Таким чином, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна
Отже справа не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Саратського районного суду Одеської області, а за правилами виключної підсудності підсудна суду за місцезнаходженням нерухомого майна - земельної ділянки, тобто Татарбунарському районному суду Одеської області.
З наведених підстав суд не погоджується з позицією представника позивачки адвоката Ковпака О.В. про відсутність підстав для передачі справи.
Згідно з частиною 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Розгляд справ судами з порушенням правил підсудності є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.
У пункті 24 рішення ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України", Суд наголосив, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Згідно з частиною 2 ст.378 ЦПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
Враховуючи, що за правилами виключної підсудності справа підсудна Татарбунарському районному суду Одеської області, а також те, що представник відповідача адвокат Паюл Т.І. заявила про непідсудність справи Саратському районному суду Одеської області, з метою дотримання правил виключної підсудності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю до належного суду, яким є Татарбунарський районний суд Одеської області.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 30, 31, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
задовольнити клопотання представника відповідача адвоката Паюл Тетяни Іллівни.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - передати за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька