Справа № 309/5582/24
Провадження № 2-о/309/514/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Орос Я. В.

за участю секретаря Сабадош Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за заявою ОСОБА_1 де заінтересована особа виконавчий комітет Хустської міської ради про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. зареєстрованого в реєстрі за № 3438 ( спадкова справа № 287) та виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частини житлового будинку у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1993року, посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О. Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3438 (спадкова справа №287). Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1 в Хустському ДПТІ в реєстрову книгу №21 м. Хуст 16 вересня 1993 року за реєстровим №3838, що підтверджується довідкою №2711 від 15.11.2023р. виданою Хустським ДПТІ. Заявник прийняла у власність даний житловий будинок, зареєструвала у ньому своє постійне місце проживання та продовжує проживати у ньому до сьогоднішнього дня.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 прийняла рішення відчужити цей будинок та звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу за відповідною консультацією про можливість укладення договору дарування на підставі наявних у неї документів.

При цьому, нотаріусом було встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.09.1993року прізвище заявника записано « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Наявність розбіжностей у написанні прізвища у свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.09.1993 року та у паспорті громадянина України позбавляє нотаріуса можливості вчиняти щодо даного майна нотаріальні дії.

Підтвердженням того, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.09.1993 року на житловий будинок АДРЕСА_1 від 16.09.1993р. не могли бути видані на ім`я іншої особи, а тільки на ім`я, ОСОБА_1 , є відмітка у паспорті громадянина України про зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , довідка №2711 від 15.11.2023р., державний акт про право власності на земельну ділянку серія РЗ №181641 від 29.12.2002р. про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Наведене свідчить про те, що під час заповнення свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1993року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори прізвище заявника помилково записано « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

У зв`язку з вище зазначеним, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Представник заявника адвокат Іляшкович Н.В.., яка діє на підставі договору, подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, щодо задоволення заявлених вимог заперечень не мають.

Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частини житлового будинку у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1993року, посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О. Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3438 (спадкова справа №287) (а.с.7).

Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1 в Хустському ДПТІ в реєстрову книгу №21 м. Хуст 16 вересня 1993 року за реєстровим №3838, що підтверджується довідкою №2711 від 15.11.2023р. виданою Хустським ДПТІ (а.с.8).

Підтвердженням того, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.09.1993 року на житловий будинок АДРЕСА_1 від 16.09.1993р. не могло бути видані на ім`я іншої особи, а тільки на ім`я, ОСОБА_1 , є відмітка у паспорті громадянина України про зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , державний акт про право власності на земельну ділянку серія РЗ №181641 від 29.12.2002р. про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 (а.с.5,9).

Частина 1 статті 293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 1993 року, яке видане на ім`я « ОСОБА_2 ».

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість власника розпоряджатися належним йому майном, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає.

Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268,293,294,315-319ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) мешканці АДРЕСА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 1993 року , посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. за реєстрованого в реєстрі за № 3438 ( спадкова справа № 287) на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд , а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.02.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.