УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/1007/25

провадження №2-н/712/96/25

10.02.2025 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулося із заявою ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 7 899 грн 67 коп. та витрат зі сплати судового збору у сумі 302 грн 80 коп.

Згідно з частиною 1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 163 ЦПК у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК до заяви про видачу судового наказу повинні бути додані інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу за оплату житлово-комунальних послуг по об`єкту розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до пунктів 5, 10, 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом; плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача.

Проте, статтями 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Відповідно до статті 322 Цивільного Кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Окрім того, вказана Постанова орієнтує суди на те, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

У правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц суд дійшов висновку, що питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

З доданих до заяви документів судом встановлено, що за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

До заяви не додано відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо того, хто є законним володільцем нерухомого майна за вказаною адресою.

Доказів того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 у вказаний період часу, заявником суду не названо та не надано, доказів фактичного користування послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання боржниками за вказаною адресою матеріали справи також не містять.

Таким чином, на підставі викладеного вище, з матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження безспірності заявлених вимог.

Отже, в порушення пункту 5 частини 2 та пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, за вище встановлених судом обставин вбачається, що характер наявних між сторонами відносини не є безспірним, а отже вимоги заявника не можуть бути задоволені в порядку наказного провадження.

Відтак, у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до положень частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з частиною 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 160-167, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська