Дата документу 10.02.2025 Справа № 333/8541/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/8541/23 Пр. № 22-ц/807/219/25 Головуючий у 1-й інстанції Піх Ю.Р. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-4), в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі в період з 27.09.2008 року по 15.06.2020 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020 року по справі № 333/5414/19 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2023 року по справі № 333/2654/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішення законної сили.

З жовтня 2021 року ОСОБА_3 фактично проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. З вказаного періоду вона вживала заходи щодо сплати відповідачем аліментів, однак її вимоги залишились без уваги та задоволення. З жовтня 2021 року по цей час відповідач не надає малолітньому ОСОБА_3 будь-якої матеріальної допомоги на його утримання відповідно до вимог законодавства.

Невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по утриманню малолітнього сина тривалий час змусило позивачку звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, відповідач ухилявся від плати аліментів протягом з жовтня 2021 року, що є підставою для стягнення аліментів за минулий період, а саме: з 20 жовтня 2021 року по день звернення до суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Піх Ю.Р. (а.с. 24). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.25) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року (а.с.44-47) позов ОСОБА_2 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.10.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2024 року (головуючий суддя Кухар С.В., судді Крилова О.В. та Поляков О.З. - а.с.54) апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року у цій справі повернуто скаржнику, оскільки відповідачем не додержано встановленого законом порядку перегляду заочного рішення.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року (а.с.89) заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року у цій справі залишено без задоволення.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.174-175) подання державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У М. ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) Рибалко О.С. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 задоволено, здійснено одноразовий привід боржника ОСОБА_1 до КОМУНАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У М. ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО ПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА).

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с.177-179) просив: - доповнити резолютивну частину оскаржуваного рішення і визначити: відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 .; - змінити рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року і стягнути з відповідача аліменти з 29.09.2023 року з дня пред`явлення позову; - судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку 22.11.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с.182). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.183), які було усунуто 09.12.2024 (а.с.185-187). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 11.12.2024 року (а.с.188), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.189).

Оскільки, в силу вимог ст.274 ч. 4 п. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с.197-208)

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Встановлено, що позивачем вищезазначене рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині дати, з якої стягуються аліменти.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - лише в частині періоду, з дати, з якої стягуються аліменти.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення … частково і ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі в оскаржуваній частині, керувався ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 150, 180-185, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України та виходив із того, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів за минулий період, починаючи з 20.10.2021 року (зміст позову а.с. 3 зворот), а не дати подачі позову у цій справі через «Електронний суд» - 29.09.2023 року (а.с.1) є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, сукупності обставин, що позивачка ОСОБА_2 вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача 25.10.2021 року по 26.01.2022 року, але не могла їх одержати саме у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Отже, суд першої інстанції вирішив, що аліменти необхідно стягнути від дня фактичного проживання дитини з позивачкою, тобто з 20.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не з дати подачі позову - 29.09.2023 року (а.с.1), а з дати, зазначеної позивачем в її позові - 20.10.2021 року (а.с. 3 зворот - тобто за минулий період у тому числі).

Оскільки, позивач ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 за минулий період з 20.10.2021 року по 28.09.2025 року включно у цій справі.

Оскільки, в силу вимог ст. 191 СК України (Час, з якого присуджуються аліменти на дитину) 1. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову… 2. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Надані позивачем суду першої інстанції у цій справі докази в обґрунтування її позову в оскаржуваній частині, та зокрема: - роздруківка з телефону - а.с.8, в якій представник позивача через СМС повідомлення зверталась до відповідача з проханням сплатити аліменти, надсилалась на номер телефону НОМЕР_4 , який зазначений позивачкою як номер телефону відповідача, проте відповідач при зверненні до апеляційного суду із апеляційною скаргою зазначав інший номер телефон - НОМЕР_5 - а.с.177; - копії листів (а.с.11-12), в якій позивач зверталась до відповідача з проханням сплатити аліменти, надсилалась засобами поштової кореспонденції на адресу: АДРЕСА_2 , за якою відповідач вже не проживає з 28.07.2021 року, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи (а.с.65), яка була надана відповідачем суду першої інстанції до заяви про перегляд вищезазначеного оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції, відповідно до якої зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання/перебування - АДРЕСА_1 , не можуть підтверджувати і не підтверджують саме факт ухилення відповідача від сплати аліментів у цій справі.

Крім того, в цей період з 20.10.2021 року і по 06.07.2023 року було чинним та мало виконуватись інше вищезазначене рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020 року у справі ЄУН № 333/5414/19 простягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, яке було змінено у подальшому лише рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2023 року у справі ЄУН № 333/2654/23 (а.с. 6-7) яке набрало законної сили 06.07.2023 року (відмітка суду на рішенні - а.с. 6 зворот), та яким вже було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти лише на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішення законної сили.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року в оскаржуваній частині у цій справі змінити, вказавши дату, з якої стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у цій справі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.09.2023 року, тобто з дня пред`явлення позову.

В іншій частині рішення суд першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6, 13 ЦПК України, враховуючи задоволення апеляційної скарги відповідача при вищевикладених обставинах, та звільнення в силу вимог закону у цій справі позивача від сплати судового збору, судові витрати відповідача, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 1816,80 грн. (розрахунок: судовий збір у суді першої інстанції 1211,20 грн. *150%/100%) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому постановою КМУ.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2024 року в оскаржуваній частині у цій справі змінити, вказавши дату, з якої стягуються аліменти з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса тимчасової реєстрації (місцезнаходження): АДРЕСА_5 , адреса для листування: АДРЕСА_6 тел. НОМЕР_5 , ел. пошта відсутня) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 тел. НОМЕР_6 ел. пошта невідома) у цій справі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.09.2023 року, тобтоз дня пред`явлення позову.

Судові витрати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 1816,80 грн. (розрахунок: судовий збір у суді першої інстанції 1211,20 грн. *150%/100%) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому постановою КМУ.

В іншій частині рішення суд першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного оскарження, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 10.02.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.