Справа № 686/3403/25
Провадження № 2-з/686/18/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

06 лютого 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хараджа Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/3403/25

встановила:

05 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів та відшкодування шкоди, за якою просила з відповідача стягнути на користь позивачки грошові кошти в сумі 369539, 48 грн., та завдану матеріальну шкоду у розмірі 4000 грн., загальна ціна позову 373539, 48 грн.

Крім того, позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: забезпечити позов шляхом заборони відчуження та накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «С 200», 2000 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги заяви мотивовано тим, що ОСОБА_2 ухиляється від добровільного відшкодування коштів та буде, також, ухилятися від виконання судового рішення про відшкодування моральної шкоди. А тому, необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на наявне у власності відповідача майно.

Згідно офіційної інформації веб-сайту АвтоРіа вартість зазначеного автомобіля варіюється від 113000 грн. до 210000 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС від 04.02.2025 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «С 200», 2000 року випуску, належить ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Таким чином, обираючи спосіб забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля, суд має брати до уваги, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні права користування майном.

При цьому, вжиття заходу забезпечення позову, саме шляхом накладення арешту на автомобіль, суд вважає таким, який не є співмірним та може бути перешкодою для використання такого майна.

Отже, суд дійшов висновку, що зазначений у заяві захід забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу є ефективним та необхідним з огляду на предмет спору. Невжиття даного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, у випадку, якщо рішення суду буде ухвалене на її користь.

Оскільки зазначений вид забезпечення не перешкоджає відповідачу ОСОБА_2 володіти та користуватися транспортним засобом, у випадку відмови у позові, ОСОБА_2 не буде завдано значних збитків, а забезпечення позову не створює жодних перешкод у їх відшкодуванні.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст.149 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/3403/25 задовольнити частково.

Заборонити відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «С 200», 2000 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання даної ухвали покласти на Регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа