КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/12977/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/5483/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Шишлова Олександра Євгеновича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року, у складі судді Скрипник О.Г., у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про виплату страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «АХА Страхування») про виплату страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 31 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - АТ «СК «АХА Страхування») укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 38198а5ка, а саме: автомобіля «BMW X6», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , на суму страхового відшкодування у розмірі 1 000 000 грн 00 коп.

Зазначав, що у період з 03 травня 2016 року по 04 травня 2016 року автомобіль було викрадено невідомою особою, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до органів поліції про порушення кримінального провадження та з заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Листом від 10 жовтня 2016 року № 9565/18цв відповідач відмовив позивачу у виплаті страхової суми, незважаючи на те, що автомобіль працівниками поліції знайдено не було.

Посилаючись на те, що АТ «СК «АХА Страхування», у порушення умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, відмовляється виплатити суму страхового відшкодування, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 1 000 000 грн 00 коп.

Протокольною ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року замінено назву відповідача ПрАТ «АХА Страхування» на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС»).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнено з ПрАТ «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 1 000 000 грн 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» задоволено частково. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року змінено в частині визначення суми страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 шляхом зменшення розміру стягненої суми з 1 000 000 грн 00 коп. до 984 726 грн 03 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року касаційну скаргу представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Шишлова О.Є. задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки висновку експерта № 9-1/4Т в сукупності з іншими доказами, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, а саме: суд не врахував що відповідно до висновків експерта № 9-1/4Т Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 05 квітня 2017 року на оригінальних ключах марки «БМВ Х6» повинна міститися інформація щодо: дати запису ключа, номера шасі, пробігу автомобіля, рівня палива баку, рівня мастила у двигуні, температури охолоджуючої рідини. Електронна пам`ять автомобільного ключа з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 містить зазначену інформацію. Ключ з логотипом «ВМW Х6» та номером НОМЕР_3 не розпізнається пристроєм ВМW Кеу Rеаdег модель: МТR 1-125 2000-0001, спеціальним програмним забезпеченням ВМW ISРА NЕХТ версії: 1.10.130.0 Автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_3 має з`ємний елемент живлення круглої форми ... та за каталогом запасних частин програмного забезпечення ЕТК 3.1.4 відноситься до автомобіля з опцією: НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ». А автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 та авто, якому цей ключ належить, не обладнані такою опцією (а.с.157-159, т.1). Апеляційній суд також не врахував, що відповідно до листа від 20 серпня 2018 року № 115 ТОВ «АВТ Баварія» під час проведення експертизи було виявлено, що автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 належить автомобілю «ВМW Х6» без опції НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ» та, технічної точки зору підходить до автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , та ним можливо активувати (запустити двигун, відкрити двері) автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 . В той же час, під час проведення експертизи було виявлено, що автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_3 належить автомобілю з опцією: НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ», та з технічної точки зору не підходить до автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , та ним неможливо активувати (запустити двигун, відкрити двері) автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, зазначений ключ діє на радіочастоті 315 МNZ, та в будь- якому випадку не може використовуватися для активації (запуску двигуна, відкриття дверей) ВМW Х6, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.157, т.2).

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвокат Шишлов О.Є. просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції за наявності клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розглянув справу у його відсутність, чим порушив права останнього на надання заперечень проти доводів позовної заяви.

Представник відповідача вважає, що заявлений позивачем випадок не може вважатися страховим, посилаючись на наявність кримінального провадження № 0010585 щодо можливого шахрайства з боку позивача у вигляді неправдивого повідомлення про викрадення застрахованого автомобіля.

Вказує, що позивач надав страховій компанії неправдиві відомості щодо кількості оригіналів комплектів ключів від застрахованого автомобіля, вказавши у заяві від 31 грудня 2015 року про наявність у нього оригіналів двох комплектів ключів від застрахованого транспортного засобу. Звертає увагу, що згідно висновку експерта № 9-1/4 Т від 05 квітня 2017 року та листа від 20 серпня 2018 року № 115 ТОВ «АВТ Баварія», один комплект ключів не відноситься до застрахованого автомобіля, що не було взято до уваги судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Також звертає увагу на те, шо позивач сам вказав, що вартість транспортного засобу становить 300 000 грн 00 коп., а відтак, у випадку відсутності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, необхідно враховувати суму за яку було придбано транспортний засіб.

Крі того, зазначає, що у справі відсутній розрахунок заявлених позивачем судових витрат, детальний опис виконаних робіт та наданих послуг, а тому вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, не підлягають до задоволення.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що дана справа перебувала в провадженні суду першої інстанції понад п`ять років, сторона відповідача брала активну участь у справі, тому в даному випадку неявка відповідача в останнє судове засідання не може бути підставою для скасування судового рішення. Стверджує, що неправильне найменування відповідача у рішенні суду першої інстанції є лише технічною помилкою та також не є підставою для скасування рішення суду. Зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що позивач імітував викрадення свого автомобіля, є безпідставним та недоведеними. Та обставина, що 02 вересня 2016 року за заявою відповідача до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ознаками шахрайства з боку ОСОБА_1 , сама по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення позивачу про підозру, що свідчить про намагання відповідача уникнути цивільної відповідальності щодо виплати страхового відшкодування. Вказує, що висновок експерта № 9-1/4 Т від 05 квітня 2017 року зводиться до того, що з другого ключа № НОМЕР_3 не було можливості зчитати всю наявну інформацію за допомогою пристрою ВМW Кey Reader. При цьому, зазначений висновок не містить інформації про те, що ключ № НОМЕР_3 не міг активувати автомобіль «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Звертає увагу, що дані листа ТОВ «АВТ Баварія» від 20 серпня 2018 року № 115 є суперечливими. Наголошує, що визначений судом розмір страхового відшкодування є правильним та відповідає договірним зобов`язанням відповідача перед позивачем. З урахуванням наведеного, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

09 січня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Постернака О.Г., в якій він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що доводи апеляційної скарги та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20 листопада 2024 року, не є обов`язковими передумовами для відмови у позові.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приймаючи до уваги доводи відзиву на апеляційну скаргу, а також враховуючи вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, які відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Шишлова О.Є. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2015 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладений договір № 38198а5ка добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача) на суму 1 000 000 грн 00 коп., що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком на один рік: з 31 грудня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Згідно з пунктом 25.1 договору встановлено, що страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, наведеними у пункті 25.2.1 цього договору. До страхових ризиків договір також відносить викрадення автомобіля (крадіжка, грабіж, розбій), завдання збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і завдання збитків внаслідок інших подій.

Відповідно до пункту 26.2.4 договору страхувальник зобов`язаний не зберігати та не залишати без нагляду основні та додаткові ключі до замку запалювання, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, документи, які надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі: в застрахованому транспортному засобі), в місцях та приміщеннях, де є неконтрольований доступ сторонніх осіб.

У випадку, коли в страхове покриття за договором входить ризик «Викрадення», використовувати (вмикати) пристрій для запобігання викраденню при будь-якому, навіть короткотерміновому залишенню транспортного засобу.

Пунктом 22.2.9 договору визначено, що страхувальник зобов`язаний здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникненню страхових випадків та зменшення їх наслідків.

Відповідно до пункту 26.4.1 договору при настанні страхового випадку страхувальник має право одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно з пунктом 27.1.12 договору при настанні страхового випадку викрадення транспортного засобу страхувальник зобов`язаний в день подання страховику письмового повідомлення про подію, передати представнику страховика основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої для управління системою для запобігання викраденню, а також документи, які дають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі автомобіля), або довідку про їх вилучення працівниками МВС.

Пунктом 28.1 договору встановлено, що для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику інформацію або документи: повідомлення про подію (пункт 2.1.1). При фіксації повідомлення про подію страхувальник зобов`язаний надати страховику повну та достовірну інформацію, що має ознаки страхового випадку (пункт 28.1.1.3). Для підтвердження настання страхового випадку страхувальник зобов`язаний надати письмове повідомлення про подію за формою, визначеною страховиком протягом 3 робочих днів (незалежно від фіксації повідомлення через контакт-центр страховика у телефонному режимі) виключно у випадках викрадення застрахованого транспортного засобу, а також обставини страхового випадку; заяву на виплату страхового відшкодування, документи, договір; свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу.

У разі настання страхової події за ризиком «Викрадення», страхувальник зобов`язаний надати страховику довідку чи інший документ відповідних компетентних органів, що підтверджує початок кримінального провадження за заявою страхувальника про викрадення (незаконне заволодіння) транспортного засобу та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, де обов`язково повинні бути вказані прізвища, ім`я та по-батькові власника (користувача) транспортного засобу, державний номер, номери номерних агрегатів, дата місце, обставини та час викрадення, стаття Кримінального кодексу України, за ознаками якої почато кримінальне провадження (пункт 28.1.2.3. договору).

З метою прийняття рішення про виплату страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» страховик може звернутися до страхувальника (вигодонабувача) із запитом на надання інших документів щодо стану кримінального провадження копії заяв до правоохоронних органів, довідки, постанови, повідомлення, протоколи, експертизи та інші документи щодо кримінального провадження, заявою про викрадення транспортного засобу.

Відповідно до пункту 29.1 договору, страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і страхового акта, який складається страховиком.

Страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитків. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитків, перелік яких наведено в розділі 28 договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією (пункт 29.2 договору).

Пунктом 29.5 договору передбачено, що у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення», страхове відшкодування виплачується у розмірі страхової суми, встановленої на відповідний період дії договору, за винятком суми знецінення транспортного засобу за відповідний період дії договору (розділ 16 та 24 договору встановленої згідно з розділом 10 договору франшизи (з урахуванням умов пункту 29.9 договору).

Обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» є попереднє укладення страхувальником (за наявності у страхувальника відповідних повноважень) або власником транспортного засобу угоди, відповідно до якої страхувальник зобов`язується у разі, якщо викрадений транспортний засіб буде пізніше знайдено, передати права власності на нього страховику (оформити абандон за формою, встановленою страховиком). Якщо виявиться, що на момент викрадення застрахований транспортний засіб перебуває під арештом або іншим обтяженням (окрім обтяження, яке пов`язане з виконанням договірних відносин страхувальника з вигодонабувачем, страховик має право відстрочити складання абадону до отримання страховиком достовірної інформації про зняття із застрахованого транспортного засобу обтяжень, окрім тих, що пов`язані з виконанням договірних відносин страхувальника з вигодонабувачем (пункт 29.6 договору).

Згідно з пунктом 30.1 договору не підлягають відшкодуванню збитки, які сталися під час керування транспортним засобом страхувальником або будь-якою іншою особою у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних, токсичних речовин чи медичних препаратів, протипоказаних заводом-виробником або лікарем при керуванні транспортним засобом, а також збитки, які сталися під час керування транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення водія, що не відповідає вимогам законодавства України, та/або не мала посвідчення на управління транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 30.2.2 не є страховим випадком викрадення, знищення або пошкодження, пов`язані з викраденням або спробою скоїти означені дії, транспортного засобу, його складових частин або додаткового обладнання під час купівлі-продажу транспортного засобу.

По справі встановлено, що у період з 03 травня 2016 року по 04 травня 2016 року автомобіль «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу, було викрадено невстановленою особою, про що позивачем повідомлено Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі- Деснянське УП ГУНП в місті Києві). Дане повідомлення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порушено кримінальне провадження за ч.3 ст.289 КК України.

Про викрадення автомобіля ОСОБА_1 письмово повідомив страховика 06 травня 2016 року.

Листом від 10 жовтня 2016 року № 9565/18цв АТ «СК «АХА Страхування» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з метою отримання шахрайським шляхом грошових коштів від страхової компанії імітував незаконне заволодіння автомобілем «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований. За заявою «СК «АХА Страхування», Деснянським УП ГУНП у місті Києві внесено відомості до ЄРДР від 02 вересня 2016 року № 0010585 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Тобто, заявлений позивачем випадок не є страховим. Також, страхова компанія посилалась на надання позивачем неправдивих відомостей.

Також встановлено, що під час огляду місця події у ОСОБА_1 працівниками Деснянського УП ГУНП у місті Києві були вилучені ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження. Офіційним дилером BMW в Україні - ТОВ «Авто Баварія» проведено діагностику ключів до замка запалювання транспортного засобу «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості двох штук, які були передані страхувальником до Деснянського УП ГУНП в місті Києві, при спробі авторизації яких один із переданих ключів не відноситься до автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «АХА Страхування» суми страхового відшкодування у розмірі 1 000 000 грн 00 коп. та судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що під час огляду місця події у ОСОБА_1 працівниками Деснянського УП ГУНП у місті Києві були вилучені ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження. Офіційним дилером BMW в Україні - ТОВ «Авто Баварія» проведено діагностику ключів до замка запалювання транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 в кількості двох штук, які були передані страхувальником до Деснянського УП ГУНП в місті Києві, при спробі авторизації яких встановлено, що один із переданих ключів не відноситься до автомобіля «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 . В той же час, позивач уклав договір страхування з ПрАТ «АХА Страхування» саме з таким комплектом ключів і саме такий автомобіль був застрахований страховиком. Пунктом 30.5.16 договору передбачена відмова у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з ненаданням страхувальнику основного та додаткового комплекту до замку запалювання транспортного засобу, в той час, як в договорі не зазначено скільки конкретно їх повинно бути та чи обов`язкова наявність саме двох оригінальних ключів від транспортного засобу у страхувальника. Оскільки позивач виконав умови договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, натомість відповідач від виконання умов договору ухиляється, суд стягнув з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 1 000 000 грн 00 коп.

Щодо витрат на правничу допомогу суд першої інстанції вказав, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано рахунок на оплату № 1 від 01 лютого 2017 року до договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2016 року на суму 10 000 грн 00 коп. а також оригінал квитанції про судовий збір від 21 жовтня 2016 року, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 6 890 грн 00 коп.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див.: постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18)).

З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (див.: постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження №61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження №61-5252сво23)).

В Дигестах, наприклад, вказувалося, що juris praecepta sunt haec: honeste vivere, alterum non laedere, suum cuique tribuere (норми закону полягають в наступному: жити чесно, не ображати інших, кожному віддавати по заслугах). Змусити жити за принципами навряд чи можливо. Але коли виникає судовий спір, то учасники цивільного обороту мають розуміти, що їх дії (бездіяльність) чи правочини можуть бути піддані оцінці крізь призму справедливості, розумності, добросовісності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження №61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження №12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року у справі №465/5980/17 (провадження № 61-1178св20)).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)).

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч.16 ст.9 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст.991 ЦК України та ст.26 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (ч.2 ст.991 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року у справі № 335/12270/16-ц (провадження № 61-31992св18), на яку посилається відповідач у касаційній скарзі, зазначено, що: «судами встановлено, що […] ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування з посиланням на той факт, що нею порушено вимоги підпункту 25.1.11 договору добровільного страхування, оскільки вона надала неповний комплект ключів до застрахованого транспортного засобу. При цьому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» посилалося на інформацію, яку воно отримало від офіційного імпортера «Land Rover» в Україні - Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Моторс Україна, Лтд», відповідно до якої надані ключі не є повним комплектом ключів запалення автомобіля «Land Rover», так як в них відсутні резервні (аварійні) механічні ключі, а також надані ключі є різними. […] судами попередніх інстанцій не надана належна правова оцінка доказам відповідача про те, що надані позивачем ключі не є повним комплектом ключів запалення автомобіля «Land Rover», ключі є різними, не відповідають заводській комплектації, що свідчить про порушення позивачем умов договору страхування та ставить під сумнів законність володіння останньою транспортним засобом. Усі встановлені у договорі умови є обов`язковими для сторін, вони визначають змість укладеного договору, який сторонам необхідно виконувати. Разом з цим в укладеному між сторонами договорі страхування відсутні умови, які б звільняли позивача від обов`язку надати повний комплект ключів від автомобіля».

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу.

При цьому, відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст.110 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст.89 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/ 15-ц (провадження № 14-242цс18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2023 року в справі № 686/23143/20 (провадження № 61-13878св23)).

У даній справі ОСОБА_1 звернувся з позовом про виплату страхового відшкодування, обґрунтовуючи який вказав, що у період з 03 травня 2016 року по 04 травня 2016 року автомобіль було викрадено невідомою особою, у зв`язку з чим позивач звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Листом від 10 жовтня 2016 року № 9565/18цв відповідач відмовив позивачу у виплаті страхової суми, незважаючи на те, що автомобіль працівниками поліції знайдено не було.

В той же час, у запереченнях на позов АТ «СК «АХА Страхування» вказувало, що в заяві на страхування від 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 зазначив, що до транспортного засобу (замку запалювання) автомобіля «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявно два комплекти ключів (оригіналів). Після настання страхової події за двома ключами до замка запалювання спірного автомобіля проведено діагностику на офіційному імпортері BMW в Україні - ТОВ «Авто Баварія» на сервісному обладнанні. Проте при спробі авторизації одного із вилучених ключів до застрахованого транспортного засобу було виявлено, що на цьому ключі відсутня будь-яка інформація та він не відноситься до автомобіля «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.49, т.1).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вказана відповідачем у запереченнях обставина, стала однією з підстав для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, що підтверджується листом АТ «СК «АХА Страхування» від 10 жовтня 2016 року № 9565/18цв (а.с.73-74, т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції відхилив вказані доводи відповідача, вказавши, що позивач уклав договір страхування з ПрАТ «АХА Страхування» саме з таким комплектом ключів і саме такий автомобіль був застрахований страховиком. Пунктом 30.5.16 договору передбачена відмова у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з ненаданням страхувальнику основного та додаткового комплекту до замку запалювання транспортного засобу, в той час, як в договорі не зазначено скільки конкретно їх повинно бути та чи обов`язкова наявність саме двох оригінальних ключів від транспортного засобу у страхувальника.

Однак судом першої інстанції залишені поза увагою відомості, які наведені у висновку експерта № 9-1/4Т Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та листі від 20 серпня 2018 року № 115 ТОВ «АВТ Баварія», які свідчать про невиконання позивачем обов`язків за договором та є додатковим підтвердженням, що ключ номер НОМЕР_3, є неоригінальним, а також листи офіційних дилерів автомобілів ВМW Україні, які підтверджують, що ключі до автомобілів ВМW Х6 2008 року випуску працюють на радіочастоті 868 МНZ та автомобілі ВМW Х6 2008 року випуску не можуть взаємодіяти ключами, які працюють на іншій радіочастоті.

Так, відповідно до висновку експерта № 9-1/4Т Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 05 квітня 2017 року, на оригінальних ключах марки «БМВ Х6» повинна міститися інформація щодо: дати запису ключа, номера шасі, пробігу автомобіля, рівня палива баку, рівня мастила у двигуні, температури охолоджуючої рідини. Електронна пам`ять автомобільного ключа з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 містить зазначену інформацію. Ключ з логотипом «ВМW Х6» та номером НОМЕР_3 не розпізнається пристроєм ВМW Кеу Rеаdег модель: МТR 1-125 2000-0001, спеціальним програмним забезпеченням ВМW ISРА NЕХТ версії: 1.10.130.0 Автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_3 має з`ємний елемент живлення круглої форми ... та за каталогом запасних частин програмного забезпечення ЕТК 3.1.4 відноситься до автомобіля з опцією: НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ». А автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 та авто, якому цей ключ належить, не обладнані такою опцією (а.с. 157-159, т.1).

Також відповідно до листа від 20 серпня 2018 року № 115 ТОВ «АВТ Баварія» під час проведення експертизи було виявлено, що автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_2 належить автомобілю «ВМW Х6» без опції НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ» та, технічної точки зору підходить до автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , та ним можливо активувати (запустити двигун, відкрити двері) автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 . В той же час, під час проведення експертизи було виявлено, що автомобільний ключ з логотипом «ВМW» та номером НОМЕР_3 належить автомобілю з опцією: НОМЕР_4, найменування: «комфортний доступ», та з технічної точки зору не підходить до автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 , та ним неможливо активувати (запустити двигун, відкрити двері) автомобіля ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, зазначений ключ діє на радіочастоті 315 МNZ, та в будь-якому випадку не може використовуватися для активації (запуску двигуна, відкриття дверей) ВМW Х6, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.157, т.2).

Висновок експерта № 9-1/4Т Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 05 квітня 2017 року, а також лист ТОВ «АВТ Баварія» від 20 серпня 2018 року № 115, в сукупності з іншими доказами свідчать про невиконання позивачем обов`язків за договором та є підтвердженням того, що ключ номер НОМЕР_3, не є оригінальним, оскільки обладнаний опцією: НОМЕР_5 («комфортний доступ»), якою не обладнаний спірний автомобіль, вказаний ключ не підходить до спірного автомобіля, з технічної точки зору ним неможливо активувати (запустити двигун, відкрити двері) автомобіля, діє на частоті 315 МНZ, тоді як для спірного автомобіля діє радіочастота 868 МНZ. У той же час ключі до автомобілів ВМW Х6 2008 року випуску працюють на радіочастоті 868 МНZ та автомобілі ВМW Х6 2008 року випуску не можуть взаємодіяти ключами, які працюють на іншій радіочастоті, завод-виробник автомобілів ВМW не випускає пристроїв для забезпечення роботи автомобілів ключами, які працюють на іншій радіочастоті.

Тобто встановлено, що один із наданих позивачем страхувальнику комплектів ключів не відноситься до спірного автомобіля (не є оригінальним).

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що при укладенні договору позивач у заяві на страхування підтвердив наявність у нього двох комплектів ключів (оригіналів) до застрахованого автомобіля «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , а положення пункту 30.5.3, пункту 30.5.6 і пункту 30.5.16 договору страхування надають страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав надання страхувальником страховику неправдивої інформації про об`єкт страхування, а також з підстав ненадання страхувальником у разі викрадення транспортного засобу основного та додаткового комплектів ключів до замку запалювання транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку, що страховиком обґрунтовано відмовлено страхувальнику у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_1 не виконано вимоги пункту 27.1.12 договору страхування, що надало страховику законне право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Однак суд першої інстанції, у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України, на вказані вище вимоги закону, правові висновки Верховного Суду та встановлені вище обставини справи, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволеннях позовних вимог ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування.

Тому доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» про необґрунтованість та безпідставність оскаржуваного рішення суду є обґрунтованими та приймаються апеляційним судом до уваги.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, незважаючи на поважні причини неявки представника ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» в судове засідання 18 лютого 2022 року через хворобу не розглянув клопотання про відкладення розгляду справи та ухвалив рішення про задоволення позовних вимог за першої неявки з поважних причин представника відповідача в судове засідання, чим порушив ст.223 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки до дати ухвалення судового рішення (18 лютого 2022 року) представник відповідача неодноразово приймав участь у судових засіданнях (06 грудня 2016 року, 15 лютого 2017 року, 06 квітня 2017 року, 25 травня 2017 року, 15 листопада 2017 року тощо), надавав письмові заперечення проти позову з долучення доказів, клопотання про витребування доказів (а.с.1-9, 58, 61, т.1; а.с. 45-49, 82, 98, 128, 165, т.2).

У той же час, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважним (п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, з наведених вище підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовляє, то понесені ним судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, залишаються за позивачем і не підлягають до компенсації.

В той же час понесені ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Так, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір у розмірі 10 335 грн 00 коп. (а.с.92, т.4), а за подання касаційної скарги - 13 780 грн 00 коп. (а.с.1, т.5).

Отже понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 24 115 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Шишлова Олександра Євгеновича задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 24 115 грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 03 лютого 2025 року.

Головуючий

Судді: