Провадження №2/523/1834/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, питання про прийняття до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною власністю подружжя, поділ майна подружжя, до первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Грицюк О.О., з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просила усунути перешкоди ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у здійснення права користування та розпорядженням майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_2 , шляхом виселення ОСОБА_1 , 1980 року народження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження.

21.11.2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобровик Д.О, в якій просив встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з 03 липня 2009 року по 20 серпня 2024 року, та визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В підготовчому судовому засіданні представник позивача не заперечував проти приєднання зустрічної позовної заяви до первісної.

В підготовче судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Частиною першою та другою статті 194 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 194 ЦПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст.193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Так, вимоги за первісним позовом і зустрічним позовом стосуються права власності на нерухоме майно : квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , задоволення зустрічного позову про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною власністю подружжя, поділ майна подружжя, виключає задоволення первісного позову усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

З урахування того, що розгляд справи по суті не був розпочатий, зустрічний позов продано під час підготовчого судового засідання і він стосується вимог за первісним позовом та може виключити задоволення первісного позову, тому суд, задля забезпечення права особи на справедливий суд та права на доступ до правосуддя, вважає можливим прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву.

Керуючись ст.ст.175, 177, 193, 194, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти та об`єднати в одне провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною власністю подружжя, поділ майна подружжя, до первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

Проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 06.02.2025 року о 12-20 годині в залі судових засідань № 7 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси (вул. Чорноморського козацтва, 68).

Протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії зустрічного позову з додатками, відповідач за зустрічним позовом має право надіслати відзив на зустрічну позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення іншим учасникам копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач за зустрічним позовом, протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання відзиву, має право підготувати відповідь на відзив, виклавши письмово свої міркування, аргументи та надати відповідні докази, направити відповідачу та суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Відповідач за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити іншим учасникам справи та суду з підтвердженням такого направлення.

У разі ненадання учасниками розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2025 року.

Суддя