ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1739/24 Номер провадження 22-ц/814/395/25Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

представника позивача адвоката Савчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Демарчук Н.О., на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Савчука О.В., звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просила суд зняти арешт з нерухомого майна, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 13874885 від 23.07.2009 Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції на підставі судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008.

В обґрунтування позову зазначено, що вона є спадкоємицею після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Маючи намір розпорядитися спадковим майном, їй стало відомо про існування арешту всього нерухомого майна спадкодавця (номер обтяження № 8907689), який був накладений 23.07.2009 на підставі постанови № 13874885, виданої 23.07.2009 ВДВС Полтавського РУЮ. Згідно з повідомленням виконавчої служби на виконанні відділу не перебуває відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 , однак на виконанні перебував судовий наказ Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» (наразі - АТ КБ «ПриватБанк») 4 032,96 грн, яке було завершене 15.12.2009 за відсутності майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Позивач вказувала, що наявність арешту створює їй перешкоди, як спадкоємцю, у реалізації права на спадщину, разом із тим вона не може погасити заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» для зняття обтяження, тому вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту задоволено.

Знято арешт нерухомого майна, накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 13874885 від 23.07.2009 відділом державної виконавчої служби Полтавського районного управління Юстиції на підставі судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008.

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ КБ «ПриватБанк» та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Демарчук Н.О.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

Вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням письмових доказів та встановленням дійсних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не довела належними і достатніми доказами у справі наявності обтяження майна боржника (спадкодавця), яке накладено саме в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» при примусовому виконанні саме судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008, тому, на думку скаржника, АТ КБ «ПриватБанк» не є належним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові. Також, зазначено, що в якості третьої особи у справі не було залучено державну виконавчу службу. Матеріали справи не містять постанови нотаріуса про відмову позивачці у вчиненні нотаріальних дій, тому не доведено, що наявність оспорюваного арешту створює для неї перешкоди в реалізації спадкових прав. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про спадкову масу, а зібраних у справі доказів недостатньо для підтвердження прав позивачки на спадкове майно за спадковою трансмісією, що належало матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу від сторони позивача до апеляційного суду не надходив, що, в силу ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Щодо обставин, встановлених місцевим судом, та зроблених на їх підставі висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - дядько позивачки ОСОБА_1 , про що Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі 22.05.2023 було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с. 8)

За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. було відкрито спадкову справу № 35/2023 після смерті ОСОБА_2 , та прийнято документи для оформлення спадкового майна: житлового будинку та земельних ділянок у АДРЕСА_1 . (а.с. 5, 8-9 зв. ст.)

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак в результаті перевірки документів стало відомо, що на все майно спадкодавця накладено арешт, що унеможливлює вчинення вказаної нотаріально дії. Позивачка є спадкоємицею на вище зазначене майно за спадковою трансмісією, що належало матері спадкодавця - ОСОБА_3 , яке він фактично прийняв, але не оформив за життя.

З листа Полтавського ВДВС у Полтавському районі № 19158 від 14.03.2024, наданого на запит представника позивачки ОСОБА_1 адвоката О. Савчука, місцевим судом було встановлено, що всі виконавчі провадження, що перебували на виконанні даного відділу були припинені шляхом повернення виконавчого документу стягувачу через відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. (а.с. 3)

Дослідивши вказану відповідь ВДВС, місцевий суд дійшов висновку, що арешт, який був накладений на все майно ОСОБА_2 згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 13874885 від 23.07.2009 ВДВС Полтавського РУЮ на підставі судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008, залишився в реєстрі обтяжень, що перешкоджає позивачці в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2 .

За даними довідки Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2024 у 2008 році в провадженні суду перебувала справа № 2н-1069/2008 за позовом ЗАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 . На даний час видати копію рішення суду немає можливості, оскільки справа знищена, а рішення суду не зберіглося. (а.с. 6)

З урахуванням даної довідки, місцевий суд дійшов висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» (у 2008 році - ЗАТ «ПриватБанк») є належним відповідачем у справі.

Задовольняючи позов, місцевий суд дійшов висновку, що наявність арешту на спадкове майно перешкоджає позивачці в оформленні спадкових справ, крім того, вона також не може погасити заборгованість за боржника (спадкодавця), оскільки лише боржник або спадкоємець, який прийняв спадщину після боржника, може бути платником із зазначеними його даних та ідентифікаційного номеру у квитанції. Крім того, встановлено, що арешт накладений не на конкретно визначене майно, а на все майно боржника. Також, Полтавським ВДВС у Полтавському районі зазначено, що в переліку виконавчих проваджень боржника провадження № 13874885 від 23.07.2009 не зазначено. В позасудовому порядку зняти арешт не є можливим, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України)

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ч. 1 ст. 319 ЦК України)

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України)

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, накладати арешт на майно боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; Частину четверту статті 59 доповнено пунктом 9 згідно із Законом № 2618-VIII від 22.11.2018; із змінами, внесеними згідно із Законом № 3723-IX від 22.05.2024 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Частину четверту статті 59 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 1630-IX від 13.07.2021 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді нотаріуса Руденко Н.Ю. від 26.03.2024 (а.с. 5 зв. ст.), позивачка ОСОБА_1 , як племінниця померлого, є єдиною спадкоємицею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . В межах відкритої спадкової справи № 35/2023 звернення кредиторів з кредиторськими вимогами не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Є обґрунтованими доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що позивачкою у справі не було надано Інформаційної довідки (чи Витягу) з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з якої б вбачалась наявність обтяження на майні гр. ОСОБА_2 за номером № 8907689. Документ «Інформація про арешт» (а.с. 5) не є таким доказом. Разом із тим, у відповіді Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 19158 від 14.03.2024 (а.с. 3) зазначено, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про арешт всього нерухомого майна гр. ОСОБА_2 (номер обтяження № 8907689 від 23.07.2009), що накладене на підставі постанови № 13874885, виданої 23.07.2009 ВДВС Полтавського РУЮ.

Предметом позову у даній справі є скасування арешту нерухомого майна гр. ОСОБА_2 , який, як зазначено позивачем, накладено постановою про відкриття виконавчого провадження № 13874885 від 23.07.2009 ВДВС Полтавського РУЮ, в інтересах ЗАТ КБ «ПриватБанк», при примусовому виконанні судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави № 2н-1069 від 24.04.2008.

Тягар доведення зазначених обставин, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, покладається саме на позивача.

Разом із тим, з відповіді Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 19158 від 14.03.2024 (а.с. 3) вбачається, що вищевказаний судовий наказ, стягувачем у якому є ЗАТ КБ «ПриватБанк», виконувався в межах зовсім інших виконавчих проваджень: № 37414095 (завершене 15.12.2009) та № 22866495 (завершене 30.06.2011, повторне пред`явлення).

Жодними доказами у справі не підтверджено факту перебування на виконанні ВДВС Полтавського РУЮ виконавчого провадження за номером № 13874885 та його рух.

Інші відомості, зазначені у відповіді Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 19158 від 14.03.2024 (а.с. 3), стосуються зовсім інших виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), в межах яких виконувались інші виконавчі документі, ніж судовий наказ № 2н-1069 від 24.04.2008.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову за недоведеністю фактичних обставин, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Дійсно, матеріали справи не містять відомостей про перелік спадкової маси, на яку має право позивач у справі, а надані нею докази у справі (копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копія договору купівлі-продажу від 03.11.1998 про придбання ОСОБА_3 у власність житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ) є недостатніми для твердження, що це нерухоме майно увійшло до спадкової маси у порядку спадкової трансмісії до ОСОБА_2 . Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а спадщина вважається відкритою з моменту смерті спадкодавця.

Відсутність постанови нотаріуса про відмову у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не свідчить про безпідставність звернення до суду із вказаним позовом.

Незалучення судом першої інстанції Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в якості третьої особи у справі не є порушенням норм процесуального права, оскільки згідно з положеннями ст. 53 ЦПК України треті особи можуть бути залучені до участі у справі як за ініціативою суду, якщо буде встановлено, що рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін, а також за відповідною заявою учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи відмову в задоволені позову, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім за подачу апеляційної скарги у сумі 1 816,50 грн. (а.с. 45)

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, статтями 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Демарчук Н.О. - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко