Справа № 405/7220/24
Провадження №2-о/405/210/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.,

при секретарі - Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку окремого провадження цивільну справу № 405/7220/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоукраїнська районна рада Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою, в якій (заяві) просить встановити юридичнийфакт,а саме:факт родиннихвідносин,за яким він (заявник) є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши на обґрунтування заяви, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його (заявника) мати ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала в с.Петроострів Новомиргородського старостинського округу Новоукраїнського району Кіровоградської області, та після смерті якої відкрилася спадщина, та він, як спадкоємець звернувся до Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини, однак йому (заявнику) після перевірки поданих ним документів було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матір`ю, оскільки в паспорті його (заявника) матері вказано прізвище « ОСОБА_3 », а в його (заявника) паспорті вказано прізвище « ОСОБА_4 », крім того, в свідоцтві про йогонародження його (заявника) та матері прізвища вказані як « ОСОБА_4 ». Вважає, що при оформленні паспорта його матері серії НОМЕР_1 , виданого Новомиргородським РВ УМВС України в Кіровоградській області 08.07.1999 року її прізвище, яке російською мовою пишеться як « ОСОБА_4 » було перекладено на українську мову як « ОСОБА_3 ». В свою чергу, доказом того факту, що його (заявника) батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 при укладенні шлюбу отримали спільне прізвище « ОСОБА_4 » свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 19.01.1973 року, яке видано Дубровинською сільською радою Лельківського району Гомельської області Білоруської РСР.

З огляду на викладене, зазначив, що встановлення факту родинних відносин в судовому порядку йому (заявнику) необхідно з метою реалізації ним (заявником) свого права на оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті матері.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву, яка зареєстрована судом 20.01.2025 року за вх. №1668 про розгляд справи за його відсутності, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у ній, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання до суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження (п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зазначене та з наданих заявником до заяви письмових доказів, судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після реєстрації шлюбу 19 січня 1973 року, актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , змінила прізвище на « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина син ОСОБА_1 (місце народження: село Петроострів Новомиргородського району Кіровоградської області) та його батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис за №19, виданого 29 грудня 1976 року Петроострівським СільЗАГСом Новомиргородського району Кіровоградської області, зазначені: «Батько» - ОСОБА_6 та «Мати» - ОСОБА_8 .

Крім того, на прізвище « ОСОБА_2 » на підставі розпорядження Новомиргородської райдержадміністрації від 11 квітня 2002 року №212-р видано Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №349737, за яким передано у приватну власність земельну ділянку площею 4, 32 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Петроострівської сільської ради.

Окрім того, на прізвище « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 липня 1999 року Новомиргородським РВ УМВС України в Кіровоградській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , в якому, в свою чергу, російською мовою прізвище останньої зазначено як « ОСОБА_4 ».

Судом також встановлено, що мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис за №328, складений 09 вересня 2024 року Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Після смерті матері заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, та 16 жовтня 2024 року Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , за номером у Спадковому реєстрі 73136267 (номер у нотаріуса 149/2024), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16 жовтня 2024 року №78756030.

При цьому, враховуючи зазначене, судом відзначається, що документи, які є предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською).

В цьому контексті слід звернути увагу, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах повних імен фізичних осіб трапляються випадки сплутування літер в основах слів. Відповідні розбіжності виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях слів під впливом російської орфоепії, внаслідок чого ідентифікація таких орфографічно відмінних записів може ґрунтуватись на їх співвіднесенні з типовими девіаціями.

Натомість варто зауважити, що основним документом, який ідентифікує фізичну особу, є паспортний документ, а також документи, що видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, помилки виникли внаслідок перекладу прізвища з російської мови українською, що призвело до утворення у різних документах розбіжностей у написанні прізвища матері заявника, при цьому, при внесенні актових записів щодо заявника (актовий запис про народження) використаний переклад прізвища його матері як « ОСОБА_4 », тоді як у офіційних документах матері заявника (паспорт) та у актовому записі про смерть (свідоцтво про смерть) зазначено прізвище матері заявника як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

При цьому,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Крім того, відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому, відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-IV від 18.03.2004 року) п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, чинного на час вирішення справи судом), встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення даного юридичного факту родинних відносин для заявника ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає йому можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка (спадщина) відкрилася після смерті спадкодавця матері заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, суд зауважує, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Родинні відносини зазвичай підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами. Однак бувають випадки, коли документи, які підтверджують родинні (кровні) відносини, відновити не можливо або у таких документах існують розбіжності у прізвищі, імені, по батькові чи даті народження рідних людей.

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення, так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

З огляду на викладене вище, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення та безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заяви про встановлення юридичного факту, а саме: факту родинних відносин між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі чого заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати, що складаються з судового збору, - вважати по фактично понесеним останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоукраїнська районна рада Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт родинних відносин між фізичними особами, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним заявником ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова