Справа № 645/5661/24
Провадження № 2/645/316/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Спесивцева О.В.,

за участю секретаря судових засідань Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зарицької Катерини Юріївни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 20000,00 доларів США та судові витрати.

Ухвалою суду від 26.09.2024 року відкрито провадження по справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче провадження по справі.

Ухвалою суду від 19.11.2024 продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на тридцять днів.

Ухвалою суду від 19.12.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законмо порядку.

27.01.2025 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Зарицької Катерини Юріївни надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №641/16/25.

В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №641/16/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору позики укладеного між позивачем та відповідачем на суму 20 000 доларів США недійсним. Зазначає, що позовні вимоги по справі №641/16/25 взаємовиключають задоволення позовних вимог по справі №645/5661/24 (оскільки стосуються одних правовідносин в межах договору позики), що створює об`єктивну неможливість розгляду справи про стягнення заборгованості за договором позики, недійсність якого є предметом ініційованого судового спору. По суті, в межах розгляду справи №641/16/25 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених вимог по справі №645/5661/24, а тому відкритий судовий спір по справі №641/16/25 унеможливлює продовження розгляду по справі №645/5661/24, що є підставою для зупинення провадження у справі у відповідності до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

05.02.2025 року представником позивача адвокатом Карапетяном Акопом Рубеновичем подано письмові заперечення за заяву про зупинення провадження у справі, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання адвоката відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі №645/5661/24. Обґрунтовуючи заперечень посилається на відсутність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки не зрозуміло, про який саме договір позики йде мова у справі 641/16/25, оскільки зазначений договір суду не наданий, а ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.01.2025р. по справі №641/16/25 відмовлено у його витребуванні. А тому вважає, що надана заява задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано доказів спільності предмету та підстав позову, не надано доказів того, що у двох провадженнях мова йде про один і той же самий договір, а в провадженні у справі №641/16/25 взагалі відсутній договір.

У судовому засіданні 05.02.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Зарицька К.Ю. підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Позивач та його представники адвокати Карапетян А.Р. та Василенко Н.М., заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні.

Суд, перевіривши заяву відповідача та матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у процесуальному законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За змістом указаної норми під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини справи і відповідні їм правовідносини та як наслідок неможливість сформувати правові висновки щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи, де такі обставини встановлюються.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 908/1908/19.

Згідно висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 (провадження №61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Заявляючи клопотання, заявник належним чином не обґрунтував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи та чому зібрані у цій справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Також суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Тобто, положеннями діючого процесуального законодавства не передбачено зупинення провадження у справі з підстав встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України на стадії її розгляду.

Натоміть, ухвалою суду від 19.12.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд зазначає, що розумність строків розгляду справи згідно зі ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 кеквітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення процесуального закону та засади розумності строків розгляду і ефективності судового процесу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а тому надана заява представником відповідача заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.251 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Зарицької Катерини Юріївни про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №641/16/25 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 06.02.2025 року.

Головуючий суддя О.В. Спесивцев