Дата документу 30.01.2025Справа № 554/9030/24
Провадження № 2/554/899/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Материнко М.О. ,

секретаря судового засідання Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Бибик В.А., звернулась до суду з позовною заявою щодо визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно. Спадкування відбувалось за заповітом. Заяву про прийняття спадщини подала дочка спадкодавця ОСОБА_5 , позивач по справі. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.

В Четвертій Полтавській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 20.04.2019р. за заявою позивача ОСОБА_6 .Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 23/90 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 .

Згідно Постанови держаного нотаріуса Четвертої полтавської нотаріальної контори № 456/02-31 від 19.04.2019р. позивачу по справі було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на частки земельних ділянок переданих для будівництв і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на частини земельних ділянок, позивач звернувся із відповідним позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно а саме право на 23/90 частин земельних ділянок.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 28.08.2024р року було відкритозагальне позовне провадження по справі.

Згідно ухвали суду від 08.10.2024р. було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 30.01.2025р. позивач ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду. ЇЇ представник, адвокат Бибик В.А., будучи належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду не з`явився, подавши заяву в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач Полтавська міська рада до суду не з`явилась, надавши на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вони заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце судового засідання.

У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління МЮ 20.07.2018р. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно.

Згідно Постанови державного нотаріуса Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. №456/02-31 від 19.04.2019р. в Четвертій Полтавській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу.

Спадкування відбувалось за заповітом. Заяву про прийняття спадщини подала дочка спадкодавця ОСОБА_5 . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.04.2019р. ОСОБА_6 набула у власність 23/90 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 164336655 від 20.04.2019р. проведена державна реєстрація права власності на 23/90 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .

Відповідно до Постанови держаного нотаріуса Четвертої полтавської нотаріальної контори № 456/02-31 від 19.04.2019р. позивачу по справі відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на частки земельних ділянок переданих для будівництв і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В мотивувальні частині Постанови зазначено, що для отримання свідоцтв про право на спадщину позивач подала Державний акт серія ЯЛ № 463845 виданий Октябрською районною у м. Полтаві радою 22.09.2010р. на земельну ділянку «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та Державний акт серії ЯЛ № 463848 виданий Октябрською районною у м. Полтаві радою 22.09.2010р. «для ведення садівництва» по АДРЕСА_1 . Згідно додатків до державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме « Список співвласників земельної ділянки» зазначено,що вони знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На підставі цих державних актів нотаріус не має можливості встановити склад спадкового майна, а саме частки земельної ділянки в спільній власності, що належали померлому.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (частина друга статті 1226 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року (справа № 450/4257/21).

Згідно із ст. 316 ЦК України,правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб, позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України,здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах, зокрема від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 28 липня 2021 року у справі № 148/2418/15 (провадження №61-5860св21),від 13 жовтня 2021 року у справі № 759/10030/18 (провадження №61-6096св20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В частині щодо застосування норм матеріального права при визначення розміру частки спадкодавця у праві власності на земельну ділянку суд застосовує норми матеріального права.

Згідно ч.2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Подібна норма закону міститься в ст.377 ЦК України, а саме, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 набула право власності на спадкове майно, а саме на 23/90 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . Тому відповідно вона набула право власності і на відповідну частку ділянок, а саме 23/90 частин земельних ділянок: з кадастровим номером :18:004:0191 пл.0,1 га.з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та з кадастровим номером :18:004:0192 пл. 0,935 га. з цільовим призначенням «для ведення садівництва» по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на 23/90 частин земельних ділянок:

- з кадастровим номером :18:004:0191 пл.0,1 га. з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ;

- з кадастровим номером :18:004:0192 пл. 0,935 га. з цільовим призначенням «для ведення садівництва» по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2025 р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Полтавська міська рада, , адреса: м.Полтава, вул. Соборності, 36;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний тест рішення виготовлено 05 .02.2025 року.

Суддя М.О.Материнко