Справа № 539/6180/23
Провадження № 2-др/539/2/25
05 лютого 2025 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Просіної Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни заяву представника відповідача адвоката Павлюк Ігоря Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю,
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються - на позивача. Частиною 8 вказаної статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Саме така ситуація має місце у даному випадку. За таких умов, зазначає на наступне.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до частини третьої зазначеної норми для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
А відповідно до частини четвертої вищевказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ознайомившись із змістом вищевказаної заяви та додатками ( не засвідченими копіями) та за клопотанням позивача з матеріалами справи №539/6180/23 в цілому, зазначає, що доводи представника заявника викладені ним у заяві не можуть бути задоволені із наступних підстав:
1. Витрати на професійну правничу допомогу регулюються вимогами ст.ст.15, 133- 135, 137, 139, 141,246 ЦПК України.
В розумінні до вимог законодавства, відзив на позов із доданими нечитаємими додатками і не відповідно опису - не відповідав вимогам ст.178 ЦПК України. Відповідачем до відзиву на позов було додано розрахунок судових витрат. При цьому, у відповіді не відзив позивачем зазначалося, що поданий розрахунок із додатками є не обґрунтованими та не відповідають вимогам законодавства, при цьому додані копії документів (угоди, акти, договір та інші) є нечитаємими, з них не можливо зрозуміти їх зміст, копії не відповідають опису документів доданих до відзиву (відсутня квитанції, ордер, деякі додатки в двох екземплярах, а деякі відсутні), а тому позивач позбавлений навіть можливості їх вивчити та подати обґрунтовані з цього приводу заперечення, а тому позивачем ще у відповіді на відзив було зазначено, що є всі підстави відмовити відповідачу та його представнику у судових витратах/ або залишити без руху такі вимоги. Враховуючи такі обставини нечитаємі матеріали попереднього розрахунку (договір, докази, акти, розрахунок…), які були подані представником відповідача разом із відзивом на позов до суду та позивачу вважаємо, що такий попередній розрахунок не можна вважати поданим, в розумінні до вимог законодавства, тобто в даному конкретному випадку є порушення вимог ст.134 ЦПК України / Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору/, а тому у суду є пряма підстава для відмови у задоволенні такої вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. В підготовчому судовому засіданні такі недоліки представником відповідача свідомо не були усунені, чим також введено суд та позивача в оману, щодо достовірності зазначених відомостей та наявності додатків відповідно їх опису. Опис додатків та самі додатки не співпадають. ЦПК передбачає обов`язок суду у підготовчому засіданні з`ясувати розмір заявлених сторонами судових витрат (п. 17 ч. 2 ст. 197 ЦПК). В даному випадку як стороні позивача так і до суду, разом із відзивом на позов, представником відповідача подані нечитаємі копії документів на правничу допомогу, договір, акт, розрахунок…з яких неможливо прочитати та встановити заявлені судові витрати.
Такі обставини зазначалися позивачем у відповіді на відзив, але представником відповідача такі суттєві недоліки усунені не були, що свідчить про недотримання представником відповідача вимог ЦПК.
Разом з цим, представник відповідача/відповідач, в порушення вимог ч.3 ст.137 ЦПК України, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, зокрема із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
Визначаючи це питання, за встановлених обставин, позивач виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому позивач цілком обґрунтовано вважає, що сума заявлених представником відповідача витрат є не обґрунтованою, є не пропорційною кількості витраченого часу (не зазначено представником відповідача кількість годин витрачених безпосередньо в судових засіданнях (чи 5 хвилин у режимі ВКЗ ( а в цілому так і відбувалося за клопотаннями представника відповідача без явки відповідача та його представника в суд) чи присутність безпосередньо у судовому засіданні в залі приміщення суду). Тобто розмір/сума заявлених витрат на правничу допомогу представника відповідача - не є пропорційним до предмета спору та часу зайнятого в засіданнях представником відповідача. Детальний, погодинний опис виконаних робіт ( наданих послуг) в т.ч. і участь в судових засіданнях представником відповідача до заяви не доданий, самим відповідачем - не підтверджений ( в порушення вимог ст.137 ЦПК України).
Разом з цим, зазначає, що позивач та його представник належним чином виконували свої процесуальні обов`язки, відвідували всі призначені судові засідання безпосередньо, забезпечували участь заявлених свідків, відмовилися від допиту частини своїх заявлених свідків для прискорення здійснення процесу судочинства та економії процесуального часу.
Відповідач та його представник, в свою чергу, зловживали процесуальними правами, умисно свідомо затягували процес (про що неодноразово наголошувала сторона позивача), на призначені судом засідання не забезпечували явку заявлених ними у клопотанні свідків (або забезпечували на 1 судове засідання лише 1 свідка), при цьому умисно нарощуючи кількість судових засідань та свідомо збільшуючи витрати на правничу допомогу ( протоколи судових засідань, клопотання даної сторони). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
До відзиву представником відповідача додалася нечитаєма копія акту №1 прийому- передачі наданих послуг від 15.01.2024 р. в якому зазначено три позиції: 1.ознайомлення…. ,2.аналіз…. 3. підготовка та подача позовної заяви -6 год.
Зазначає, що позовна заява представником відповідача не складалася у даній справі.
В графі «підготовка та подача відзиву…» зазначено витрачений час 6 годин та суму 8520 грн, яка на думку позивача є завищеною, позовні вимоги не є складними та такими, що потребують для підготовки відзиву значного об`єму часу.
3. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У даному випадку такі докази, що відповідають вимогам законодавства, представником відповідача до заяви не надані, розмір їх не доведений, документально не обґрунтований та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, договір про надання правничої допомоги (укладеного відповідачем та його представником ) відрізняється по своїй суті та за змістом: так поданий представником відповідача при відзиві (із відповідними додатками) і доданий в подальшому на останньому судовому засіданні через засоби електронного зв`язку - відрізняються один від іншого ( в першому варіанті договору є пункт 5.3, в другому варіанту поданому до суду п.5.3 відсутній (сторінка починається п.6.1, підписи сторін в інших місцях, навіть без проведення експертиз видно відмінність сторінок договорів та підписів у ньому. Додатки не відповідають дійсності, додані до відзиву додатки (в частині надання правничої допомоги) не читаємі, а додані на останньому судовому засіданні 10.01.2025 р. відмінні від початкових, тобто містяться ознаки фальсифікації документів. За таких обставин, на думку позивача, не можна брати до уваги такі документи (як докази у витратах на правову допомогу), необхідно їх спів ставити в суді (зобов`язати представника відповідача надати оригінали всіх без виключення документів, оскільки позивач вбачає вчинення фальсифікації документів представником відповідача у справі), і це суттєво впливає на обсяги заявлених вимог представником відповідача та їх достовірність.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку на думку позивача мало місце зловживання процесуальними правами з боку відповідача та його представника.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Борсук А.О не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника позивача. Просить врахувати заяву-клопотання зі сторони позивача та відмовити у задоволенні вимог про стягнення з позивача витрат в сумі 58 930,00 грн.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник Павлюк І.О. в судове засідання не з`явилися. Представник Павлюк І.О. в заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд заяви проводити без їх участі.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року по справі №539/6180/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено.

Проте, зазначеним судовим рішенням не було вирішено питання судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просила вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути із позивача на її користь кошти в сумі 30050,00 грн, які понесено та планується понести як витрати на правову допомогу пов`язану з розглядом даної справи. Разом з відзивом було подано копію договору №560-ПІО про надання правової допомоги від 09.01.2024, копію попереднього розрахунку вартості однієї години надання послуг на правову допомогу, копію квитанції про оплату послуг та копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги.

Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення та в обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надав до суду документи, які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази: копії квитанцій про оплату від 29.02.2024 року на суму 6000 грн 00 коп та від 11.04.2024 на суму 5000 грн 00 коп, копію Акта прийому-передачі наданих послуг до договору №560-ПІО про надання правової допомоги від 09.01.2024 на загальну суму 58 930,00 грн.

Частиною 1ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За положеннямст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо розміру витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що правнича допомога відповідачу у даній справі надавалась адвокатом Павлюком І.О.

Відповідно до умов додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.01.2024 сторони погодили загальний розмір гонорару, який становить 20 000 грн фіксовано без урахування участі у судових засідання. За прийняття адвокатом участі у судових засіданнях клієнтом додатково сплачується 3 550 гривень за кожний судодень.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Суд звертає увагу, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити. Такі висновки були неодноразово зроблені Верховним судом у постановах 03.10.2019 р. (справа №922/445/19 ), від 09.06.2020 р. (справа №5020-961/2012) та від 02.09.2020 р. (справа №329/766/18).

Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, ціну позову, кількістю засідань, фінансовий стан сторін, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, та наявності заперечень щодо співмірності таких витрат зі сторони позивача, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

З огляду на вищевикладене, заяву представника ОСОБА_2 адвоката Павлюка І.О. про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.133, 137, 141, 247, 258, 259, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача адвоката Павлюк Ігоря Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.В.Просіна