Справа № 515/171/23
Провадження № 2/513/39/25
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Бучацької А.І. за участю: секретаря судового засідання Аркуша І.О., в режимі відеоконференції - представника позивача Варимез Д.Д. та представника третьої особи Сузанської Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,
У С Т А Н О В И В:
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгля.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.11.2023 цивільну справу передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 02 лютого 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 07.10.2024 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі".
06.02.2025 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Дукін С.В. через систему "Електронний суд" подав до суду клопотання, в якому просить суд передати справу за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області.
Клопотання обґрунтував тим, що за положеннями ст.27 ЦПК України справа не підсудна Саратському районному суду Одеської області, тому що відповідачка проживає на території, де розміщений та функціонує Татарбунарський районний суд Одеської області.
Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.
Представник третьої особи Сузанська Л.М. покладалась на розсуд суду при вирішення клопотання.
Заслухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення встановлені частиною 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
За положеннями ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог), це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення. Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.
Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
Зі змісту позовної заяви та долучених матеріалів встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, яка постачалась позивачем ТОВ "ООЕК" на об`єкт побутового споживача - відповідачки ОСОБА_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже справа не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Саратського районного суду Одеської області, а за правилами виключної підсудності підсудна суду за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, тобто Татарбунарському районному суду Одеської області.
Згідно з частиною 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Розгляд справ судами з порушенням правил підсудності є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.
У пункті 24 рішення ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України", Суд наголосив, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Враховуючи, що за правилами виключної підсудності справа підсудна Татарбунарському районному суду Одеської області, а також те, що представник відповідачки заявив про непідсудність справи Саратському районному суду Одеської області, з метою дотримання правил виключної підсудності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідачки про передачу справи за підсудністю до належного суду, яким є Татарбунарський районний суд Одеської області.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 30, 31, 32. 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
задовольнити клопотання представника відповідачки адвоката Дукіна Сергія Васильовича про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - передати за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька