Справа № 953/2925/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2025 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Колесник С.А.,
при секретарі судового засідання Смаль Ю.О.,
за участі позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної податкової служби України, Головного управління державної податкової служби України у Харківській області, Київського управління Головного Управління державної податкової служби у Харківській області, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні, -
Позивач ОСОБА_1 11.04.2024 звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила та остаточно просила:
2. Визнати виконавчий документ у виконавчому провадженні № 64219869 - постанову ЕАМ №3253687 від 08 жовтня 2020 року Управління патрульної поліції у Харківській області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 510 грн. таким, що не підлягає виконанню,
3. Зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_2 , що накладений постановою від 18 травня 2020 року державного виконавця про арешт коштів боржника в рамках ВП № 62043192;
4. Зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_2 , що накладений постановою від 04 березня 2021 року державного виконавця про арешт коштів боржника в рамках ВП № 64219869.
На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18.05.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 130 500,00 грн. В порядку виконання рішення, ОСОБА_1 звернулась до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про примусове стягнення з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 130 500,00 грн.
Державним виконавцем 08.07.2021 було відкрито виконавче провадження № 66014778 та в цей же день державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про арешт майна боржника, а також постанову про арешт коштів боржника.
31.01.2022 адвокат Ястребова Є.Б. подала до Київського ВДВС СМУМЮ клопотання № 01 про вчинення виконавчих дій, в якому просила винести постанову про арешт рухомого майна боржника, а саме транспортного засобу - MERCEDES-BENZ, 2002 року випуску, чорного кольору, тип легковий, № кузову НОМЕР_1 , ДНЗ- НОМЕР_2 , належному ОСОБА_2 .
29.01.2022 до Київського ВДВС СМУМЮ від МВС України надійшла відповідь про те, що за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. 03.05.2023 державним виконавцем Київського ВДВС СМУМЮ винесено постанову про розшук майна боржника.
Позивач зазначає, що їй відомо, що на рахунках ОСОБА_3 містяться кошти у розмірі, необхідному для задоволення вимог за виконавчим листом № 953/1239/20 від 01.07.2021. Оскільки майна на праві власності боржник не має, то кошти боржника, які містяться на його рахунках, є єдиним на що можливо звернути стягнення.
Крім того, 16.11.2023 Київським районним судом м.Харкова у цивільній справі №953/5418/23 було ухвалено рішення, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 74 865,71 грн. та 858,88 грн., про що виписано виконавчі листи.
18.03.2024 відкриті виконавчі провадження № 74453435 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74 865,71 грн. та № 74452928 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 858,88 грн.
Таким чином, загальна сума до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 206 224,59 грн.
Вказала, що повторно податкова вимога № Ф-1260-17У від 12 лютого 2020 року до Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до виконання не пред`являлася, із заявою до суду про поновлення строку для звернення із податковою вимогою № Ф-1260-17У від 12 лютого 2020 року до виконання, стягувач - Київське управління ГУ ДПС у Харківській області, не звертався (ВП № 62043192).
Повторно постанова ЕАМ №3253687 від 08 жовтня 2020 року до Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до виконання не пред`являлася, із заявою до суду про поновлення строку для звернення із постановою ЕАМ №3253687 від 08 жовтня 2020 року до виконання, стягувач - Управління патрульної поліції у Харківській області, не звертався (ВП № 64219869). Виконавчі документи були повернуті стягувачам на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Повернення виконавчого документу у ВП № 62043192 відбулося 22.03.2021. Строк повторного пред`явлення до виконання сплинув 22.06.2021.
Повернення виконавчого документу у ВП № 64219869 відбулося 15.03.2021. Строк повторного пред`явлення до виконання сплинув 16.03.2021.
Зазначає, що оскільки стягувачі за даними виконавчими провадженнями не були зацікавлені у повторному пред`явленні виконавчих документів до виконання, такі строки сплинули і право вимоги є припиненим. Тому, єдиним стягувачем за виконавчими провадженнями з ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , а тому вважає, що кошти, які містяться на арештованих рахунках ОСОБА_2 повинні бути передані стягувачу за виконавчими провадженнями № 66014778, № 74453435, № 74452928 - адвокату Ястребовій Є.Б. Арешт коштів ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 вільно володіти, користуватися та розпоряджатися коштами, право вимоги на які вона має.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. (а.с.66 т.1).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.67-68 т.1).
26.04.2024 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою (а.с.72,81-88 т.1).
Ухвалою судді від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження у справі (а.с.95-96 т.1).
13.05.2024 представник УПП в Харківській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПП в Харківській області в повному обсязі (а.с.110-115 т.1), посилаючись при цьому на наступне.
Так, зазначив, що УПП в Харківській області ДПП з позовною вимогою в частині визнання виконавчого документу у виконавчому провадженні №64219869, а саме постанови ЕАМ №3253687 від 08.10.2020 про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу у розмірі 510,00 грн. таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з коштів боржника в рамках виконавчого провадження №64219869 не погоджується, виходячи з наступного. 08.10.2020 інспектором 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області ДПП - Власюк К.Ф. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3253687 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.4 ПДР України, якою на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 255 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_2 до УПП в Харківській області ДПП та до суду з заявою про скасування постанови серії ЕАМ №3253687 від 08.10.2020 не звертався, відомостей про оплату штрафу в добровільному порядку за вказаною постановою не надходило, УПП в Харківській області ДПП було змушено звернутися до Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ із заявою про примусове виконання постанови серії ЕАМ №3253687 від 08.10.2020.
21.01.2021 Київським ВДВС у м. Харкові СМУМЮ було відкрито виконавче провадження №64219869 про примусове виконання постанови ЕАМ №3253687 від 08.10.2020, виданою УПП в Харківській області ДПП про стягнення штрафу у розмірі 510 грн. з ОСОБА_2 . 04.03.2021 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №64219869. 15.03.2021 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №64219869. 15.03.2021 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: майно яке належить боржнику та на яке може бути звернуто стягнення не виявлено, та заходи щодо розшуку такого майна здійснені державним виконавцем виявилися безрезультатними.
Перевіривши інформацію, яка міститься в інформаційному порталі Національної поліції України встановлено, що відомостей щодо оплати постанови серії ЕАМ №3253687 від 08.10.2020 станом на 10.05.2024 до УПП в Харківській області ДПП не надходило. Виконавчий документ, а саме постанова ЕАМ №3253687 від 08.10.2020 та постанова державного виконавця від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64219869 про повернення виконавчого документа стягувачу на адресу УПП в Харківській області ДПП не надходила.
Частина 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав, для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Вказав, що у випадку повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можу бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, зняття арешту з майна боржника, у тому числі коштів не здійснюється.
На даний час в УПП в Харківській області ДПП постанова серії ЕАМ №3253687 від 08.10.2020 значиться як така, що перебуває на примусовому виконанні у Київського ВДВС у м.Харків СМУМЮ, та УПП в Харківській області ДПП звернулося до Київського ВДВС у м.Харкові СМУМЮ з запитом про надання інформації щодо стану виконавчого провадження №64219869 та місця знаходження виконавчого документа, та після отримання відповіді будуть вжиті заходи щодо належного виконання постанови ЕАМ №3253687 від 08.10.2020.
Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику можуть утворюватись як відокремлені підрозділи такого органу. Такі територіальні органи утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 (далі - Постанова № 893) вирішено ліквідувати територіальні органи ДПС, що здійснювали свою діяльність як самостійні юридичні особи. В абзаці 4 п. 2 Постанови № 893 визначено, що права та обов`язки територіальних органів державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом ДПС від 12.11.2020 № 643, закріплено, що Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС.
Щодо Вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на
Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону України № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464).
Відповідно до пункту 4 статті 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.
Відповідно до пункту 5 статті 25 Закону №2464 вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 7 статті 25 Закону №2464 сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.
Відповідно до пункту 16 статті 25 Закону № 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) 24.03.2020 направлена для примусового стягнення Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно Акту звірки виконавчих документів (вимог) за 9 місяців 2023 року між Київським ВДВС м. Харків СМУМЮ (м. Харків) та ГУ ДПС у Харківській області вимога № Ф-1260-1 від 12.02.2020 знаходилась на стягненні в ВДВС, виконавче провадження тривало. Інформація про закриття виконавчого провадження № 62043192 до ГУ ДПС у Харківській області не надходила.
Після отримання копії позовної заяви фізичної особи ОСОБА_1 за допомогою «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» було встановлено, що виконавче провадження № 62043192, яке було відкрито 13.05.2020 станом на 30.04.2024 закрито.
Від Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ГУ ДПС постанова про закриття виконавчого провадження (разом з оригіналом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2020 № ф-1260-17) не надходили та з цієї причини не направлялась вдруге на стягнення.
У зв`язку з неповерненням оригіналу вимоги 02.05.2024 керівником ГУ ДПС прийнято управлінське рішення про формування дублікату вимоги відносно фізичній особі ОСОБА_2 та повторне направлення для стягнення до виконавчої служби. Відомостей про відкриття виконавчого провадження станом на дату написання відзиву відсутні.
Представник зазначає, що з огляду на те, що: строк давності для стягнення не застосовується до заборгованість з єдиного внеску; відсутні законодавчі підстави щодо списання цієї заборгованості; повторне направлення ГУ ДПС до стягнення вимоги від 12.02.2020 № ф-1260-17, підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з майна ОСОБА_2 не має.
Саме Позивачкою ОСОБА_1 позов у справі №953/2925/24 направлено до ГУ ДПС, код 43983495. При цьому, визначив Відповідачем у справі №953/2925/24 Київське управління Головного управління ДПС у Харківській області, код 43191737, ліквідовану юридичну особу. А тому ГУ ДПС, код 43983495, виходячи з приписів статті 255 ЦПК України, вважає, що є підстави для закриття провадження за позовом ОСОБА_1 у справі №953/2925/24.
Дійсно, відповідно пункту 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Однак, вказана норма діючого законодавства стосується тих виконавчих листів/ виконавчих проваджень, які винесені/відкриті за документами/виконавчими листами/ наказами/ухвалами судових органів.
Щодо відсутності прояву цікавості до виконавчого провадження зазначила, що відповідно до статті 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-У1 «Про збір та облік єдиного, внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що порядок обміну інформацією між податковими органами та органами державної виконавчої служби визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику.
Так, задля виконання Плану заходів щодо стягнення боргу зі сплати ЄСВ щоквартально податкові органи разом з органами державної виконавчої служби складали акти звірок виконавчих документів, які перебували на виконанні.
03.07.2024 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.1-2 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.07.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено (а.с.12-13 т.2).
16.07.2024 до суду від Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконання ухвали суду надійшла інформація (а.с.24-25 т.2).
19.07.2024 до суду від позивача надійшла заява про прийняття позовної заяви (уточненої)(а.с.27-29 т.2) та уточнена позовна заява, у якій позивач визначила відповідачами: ОСОБА_2 , Київське управлінняГоловного Управління державної податкової служби у Харківській області, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Державну податкову службу України, Головне управління державної податкової служби України у Харківській області, та третьою особою: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(а.с.30-42 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.08.2024 уточнену позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду (а.с.51-54 т.2).
15.08.2024 до суду від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву (а.с.63-66 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2024 продовжено відповідачу Головному управлінню ДПС у Харківській області» строк для подання відзиву на позовну заяву, який не може перевищувати 15 днів з дня постановлення вказаної ухвали (а.с.90-91 т.2).
26.09.2024 до суду від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшов Відзив на позовну заяву, у якому, крім іншого, зазначив, що строк давності для стягнення не застосовується до заборгованості з єдиного внеску; відсутні законодавчі підстави щодо списання цієї заборгованості; повторне направлення ГУ ДПС до стягнення вимоги від 12.02.2020 №ф-1260-17, а тому, на погляд представника, підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з майна ОСОБА_2 , не має (а.с.107-109 т.2).
04.10.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.137-140 т.2), яке протокольною ухвалою суду від 30.10.2024 залишено без розгляду.
07.10.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.141-147 т.2).
15.10.2024 до суду від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.154-156 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 199-200 т.2).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Представники відповідачів: Державної податкової служби України, Київського управлінняГоловного Управління державної податкової служби у Харківській області, у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили.
Представник відповідача Головного управління державної податкової служби України у Харківській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 29.10.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с.182-183 т.2).
Представник третьої особи Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08.07.2021 відкрито виконавче провадження №66014778 з виконання виконавчого листа №953/1239/20 виданого 01.07.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь адвоката Ястребової Євгенії Богданівни заборгованість у розмірі 130500,00 грн. (а.с.16 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08.07.2021 у виконавчому провадженні №66014778 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_2 , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 143752,58 грн. (а.с.17 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08.07.2021 у виконавчому провадженні №66014778 накладено арешт на майно, що належить боржнику: ОСОБА_2 , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 143752,58 грн. (а.с.18 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.08.2022 у виконавчому провадженні №66014778 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_2 , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 143752,58 грн. (а.с.20-21 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.05.2023 у виконавчому провадженні №66014778 оголошено у розшук майно боржника: MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова/рами) НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.21 т.1).
З довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 24.07.2023 №31/20-2344 вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова/рами) НОМЕР_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 (а.с.26 т.1).
20.02.2024 на виконання вказаного вище рішення Київським районним судом м.Харкова видано два виконавчих листа (а.с.36,37т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.03.2024 відкрито виконавче провадження №74452928 з виконання виконавчого листа №953/5418/23 виданого 20.04.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 858 грн. 88 коп (а.с.38 зв.бік т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.05.2020 у ВП №62043192 накладено арешт на всі розрахункові рахунки боржника ОСОБА_2 (а.с.43 т.1).
Згідно Актів звірки виконавчих документів (вимог) за 12 місяців 2021 року, за 9 місяців 2023 року між Київським ВДВС м. Харків СМУМЮ (м. Харків) та ГУ ДПС у Харківській області вимога № Ф-1260-1 від 12.02.2020 знаходилась на стягненні в ВДВС, виконавче провадження тривало (а.с.208-210 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21.01.2021 про відкриття виконавчого провадження №64219869, відкрито виконавче провадження з виконання постанови №ЕАМ №3253687, виданої 08.10.2020 УПП в Харківській області про стягнення штрафу 510 грн. (а.с.48 зв.бік т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04.03.2021 у ВП №64219869 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_2 , у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 761 грн. (а.с.51 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.03.2021 у ВП №64219869 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 510 грн. (а.с.52 зв.бік т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.03.2021 виконавчий документ: постанову №ЕАМ №3253687, виданої 08.10.2020 УПП в Харківській області про стягнення штрафу 510 грн. повернуто стягувачу (а.с.15 т.1).
Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Разом з цим, судом встановлено, що 07.05.2024 уповноважена особа Головного управління ДПС у Харківській області звернулася до начальника Київського ВДВС м.Харків СМУМЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження та вимогою ГУ ДПС у Харківській області від 12.02.2020 №Ф-1260-17 про стягнення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з ОСОБА_2 у розмірі 53 557,49 грн. (а.с.211-212 т.1).
Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.05.2024 відкрито виконавче провадження №74971707 (а.с.212 зв.бік т.1).
Щодо позовної заяви в частині зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_2 , що накладений постановою від 18 травня 2020 року державного виконавця про арешт коштів боржника в рамках ВП № 62043192 та що накладений постановою від 04 березня 2021 року державного виконавця про арешт коштів боржника в рамках ВП № 64219869, суд зазначає наступне.
За правилами статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Відповідно до ч. 2 статті 40 вказаного Закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Частиною 1 статті 59 цього Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 зазначено, що «вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна».
Звертаючись до суду із позовом, Позивач ставить перед судом питання про скасування арешту з майна, що належить ОСОБА_2 , а не позивачу, та вказує, що арешт коштів ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 вільно володіти, користуватися та розпоряджатися коштами, право вимоги на які вона має.
Разом з цим, даних, які б підтверджували, що на час розгляду справи ОСОБА_1 є власником майна, на яке постановами державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.05.2020 у ВП №62043192 та постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04.03.2021 у ВП №64219869 накладено арешт, та яке належить боржнику: ОСОБА_2 , до матеріалів позовної заяви не залучено, та в ході її розгляду суду не надано.
Крім того, за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності на майно, на яке накладено арешт.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в частині зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_2 .
Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної податкової служби України, Головного управління державної податкової служби України у Харківській області, Київського управління Головного Управління державної податкової служби у Харківській області, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні, відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr. court. gov. ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Державна податкова служба України, , адреса: 04053, м.Київ, Львівська пл. 8;

Головне управління державної податкової служби України у Харківській області, , адреса: 61057 м.Харків, вул.Пушкінська, 46;

Київське управління Головного Управління державної податкової служби у Харківській області, , адреса: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 41;

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: 61033 м.Харків, вул.Шевченка, 315А;

Третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , адреса: 61024 м. Харків, вул. Студентська, 5/6.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2025.

Суддя С.А.Колесник