Провадження № 2-др/513/1/25
Саратський районний суд Одеської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ші Сарата заяву представника позивача адвоката Ідрісової Ельміри Алігаджиївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ідрісової Ельміри Алігаджиївни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
13 січня 2025 року Саратським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ідрісової Ельміри Алігаджиївни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 199-201).
Зазначеним рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Представником позивача адвокатом Ідрісовою Е.А. в судовому засіданні було заявлено про подання доказів щодо розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
20 січня 2025 року від представника позивача адвоката Ідрісової Е.А. до суду надійшла заява, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (а.с.204-205).
Ухвалою суду від 21 січня 2025 року заяву про винесення додаткового рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду без виклику сторін (а.с.211).
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 13 січня 2025 року було задоволено позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ідрісової Е.А. до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Питання про стягнення судових витрат не вирішено, оскільки представником позивача Ідрісовою Е.А. було заявлено клопотання на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2, 3, 4, 5 цієї ж статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За пунктом 1 частини 2 цієї ж статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

За положеннями частини 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом установлено, що 07 квітня 2023 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Ідрісовою Ельмірою Алігаджиївною було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с. 28-29). Пунктом 3.1.6 договору встановлено, що клієнт зобов`язується своєчасно оплачувати працю адвоката згідно з актом виконаних робіт.

25 вересня 2023 року також була укладено додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги № 07-04/23 від 07.04.2023 року (а.с.207). Відповідно до пункту 2.2 клієнт зобов`язується здійснити оплату протягом 5 робочих днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та оголошення судового рішення.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14 січня 2025 року загальна вартість робіт (послуг) складає 7000 гривень (а.с.208).

З квитанції № 1 від 17 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила Ідрісовій Е.А. 7000 гривень. Призначення платежу: відповідно договору про надання правової допомоги договір № 07-04/23 від 07 квітня 2023 року (а.с.209).

Отже вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Ідрісової Ельміри Алігаджиївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ідрісової Ельміри Алігаджиївни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 23 березня 2007 року Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача Ідрісова Ельміра Алігаджиївна, РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 004131 від 24 квітня 2020 року, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 37 від 24 квітня 2020 року, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя А. І. Бучацька