Провадження №2/748/51/25
Єдиний унікальний № 748/3005/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

за участю представника позивача Ткаченко М.М.

представника відповідача Кірюшина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 4278954 від 07 червня 2021 року у розмірі 32 985 грн. 47 коп., судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 07 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 4278954, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит у строк та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту.

24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4278954 від 07 червня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача.Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені вищевказаним договором не виконав належним чином. Станом на 08 лютого 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 32 985 грн. 47 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп. , індекс інфляції в розмірі 160,00 грн. та 3% річних в розмірі 25 грн. 47 коп. Зазначають, що оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.

Ухвалою судді від 04 липня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позов, ( т.1 а.с. 63) у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Зазначає, що копія кредитного договору є сумнівною або підробною, відповідач заперечує, що він зареєструвався в інформаційно- телекомунікативній системі ТОВ " Авентус Україна", створив у ній особистий кабінет, отримав оферту та ознайомився з нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця з одноразовим ідентифікатором, ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно- телекомунікаційній системі та використав одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Крім того наголошує на відсутності доказів надання коштів у позику.

У судовому засіданні представник позивача Ткаченко М.М. заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях ( т.1 а.с. 93) та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача Кірюшин А.А. позовні вимоги не визнав, вважав, що вони не підтверджені належними доказами у справі та безпідставні.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що 07 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 4278954, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк з моменту отримання кредиту та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту.

Відповідно до розділу 4 договору про надання споживчого кредиту строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному пп.4.2 (пп.4.2.1-4.2.4) договору, або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п.4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) договору (а.с.6).

Згідно з п.4.3 договору про надання споживчого кредиту визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору про споживчий кредит та паспорта споживчого кредиту за договором, відповідно до якого: сума кредиту - 10 000,00 грн., строк кредитування 30 днів, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 5 700, 00 грн., загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 30, 00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою - 15 700,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою ставкою - 10 030,00 грн., реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 24 079,41 %, реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою, відсотків річних 3,71 % (а.с.11).

Відповідно до п.2.1 договору про споживчий кредит, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4278954 від 07 червня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача.Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі32 985 грн. 47 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп. , індекс інфляції в розмірі 160,00 грн. та 3% річних в розмірі 25 грн. 47 коп.(а.с.36).

Крім того, судом оглянуті нотаріально засвідчені копії договорів про відступлення права вимоги. (т.1 а.с. 209-232)

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. (ст.ст.1077-1078 ЦК України).

Відповідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір.

Позивачем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 000 грн.

Судом оглянуто в судовому засіданні Договір № 4278954 про надання споживчого кредиту між ТОВ Авентус Україна та ОСОБА_1 та Паспорт споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С389024 07 червня 2021 року о 15 год. 39 хв. 45 сек. ( диск т.1 а.с. 178)

Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

З договору про споживчий кредит вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений.

Виписка по картці / рахунку НОМЕР_1 (т.1 а.с. 97) надана відповідачем за період з 07 червня по 07 червня 2021 року, не мітить зарахування кредитних коштів на картку у сумі 10 000 грн., а виписка по картці / рахунку НОМЕР_1 ( т. 1 а.с. 113) міститься інформація про переказ коштів ( кредиту) 08 червня 2021 року о 14 год. 59 хв.

За повідомленням АТ КБ " Приватбанк" (т.2 а.с. 8, 9) на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . З виписки по рахунку якої за період з 07 червня 2021 року по 21 червня 2021 року міститься зарахування 10 000 грн. на картку 07 червня 2021 року, а також 08 червня 2021 року.

Зазначена інформація про перерахування 07 червня 2021 року коштів від платника ТОВ " Авентус Україна" платіжною операцією № НОМЕР_2 на картковий рахунок НОМЕР_1 підтверджена ТОВ ФК " Контрактовий дім".( т.2.а.с. 17 зворот)

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

В подальшому, на підставі укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» договору про відступлення права вимоги, право грошової вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».

Доказів направлення на адресу відповідача повідомлення про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору та про порядок погашення заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

Проте, згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 «Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 08 лютого 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 32 985 грн. 47 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп. , індекс інфляції в розмірі 160,00 грн. та 3% річних в розмірі 25 грн. 47 коп.

Відповідачем вказані доводи та розрахунок не спростовано.

Таким чином, відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплаті відсотків належним чином не виконував, а отже зобов`язаний повернути позивачу, який набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 4278954 від 07 червня 2021 року борг в загальному розмірі у сумі 32 985 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 160,00 грн. та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 25 грн. 47 коп. за період з 24 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року.

Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» як правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, підлягають стягненню індекс інфляції в сумі 160,00 грн. та 3% річних в сумі 25 грн. 47., передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4278954 від 07 червня 2021 року в загальному розмірі у сумі 32 985 грн. 47 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп. , індекс інфляції в розмірі 160,00 грн. та 3% річних в розмірі 25 грн. 47 коп.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З метою надання професійної правничої допомоги 02 січня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги (т.1 а.с.41 на звороті-42).

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 28 від 07 лютого 2024 року до договору № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів складає 4 000 000 грн. (2 години вартістю по 2000 грн.), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9 000 грн. ( 3 годин по 3 000 грн.), Витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 10 000 грн. (а.с.40 зворот-46, 60).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка про надання юридичної допомоги № 28 від 07 лютого 2024 року та Витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.4,5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе з урахуванням складності справи, обсягу виконаних представником позивача робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, ціни позову, розгляду судом справи у спрощеному провадженні за участі представника позивача, зменшити розмір витрат на правову допомогу , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 8 000 грн.

Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» у розмірі 8 000 грн.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп., яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273, 280 282 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечникова, 3, офіс 306, ), заборгованість в сумі 32 985 грн. 47 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 22 800 грн. 00 коп. , індекс інфляції в розмірі 160,00 грн. та 3% річних в розмірі 25 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечникова, 3, офіс 306, ), судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Колект Центр", (м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Хоменко Л.В.