КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 367/8945/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3118/2025Головуючий у суді першої інстанції - Мерзлий Л.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Кравченко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Гайтан Катериною Олександрівною, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що з 24.01.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, вказував, що підставою для розірвання шлюбу є те, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними та наркотичними речовинами. Іноді не з`являється до місця свого проживання, проводить час з іншими чоловіками та особами, що ведуть неприйнятний спосіб життя. Посилався на те, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові, що виключає можливість подальшого збереження шлюбу.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя, просив позов задовольнити.

Також у поданій до суду заяві від 10.07.2024 позивач просив розглянути справу без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 18).

Крім цього, відповідачка 10.07.2024 звернулася до суду з заявою, в якій визнала позов у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила проводити розгляд справи без неї (а.с. 19, 20).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05.09.2024 позов задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 15 (а.с. 24-25).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати (а.с.24-25).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після звернення її чоловіка до суду із позовною заявою їх стосунки налагодились, при цьому подружжя мало неодноразові зустрічі. Подружжя продовжило підтримувати люблячі стосунки, освідчувалось один одному в коханні, що підтверджується спільними фото та листуванням. Позивач, ОСОБА_2 , збирався залишити позовну заяву без розгляду, однак не встиг, оскільки зник безвісти. Представник позивача не повідомив суд першої інстанції про те, що ОСОБА_2 зник безвісти. Тобто, на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, ОСОБА_2 вважався зниклим безвісти. Зазначила, що існує окремий механізм розірвання шлюбу із особою, яка зникла безвісти. За таких обставин вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню (а.с.38-40).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.10.2024 апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 77-78).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 88-89).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.12.2024 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи (а.с. 95).

Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник відповідача - адвокат Гайтан К.О. про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через Електронний кабінет, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції суду (а.с. 98).

Позивачу направлена судова повістка-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася з поштового відділення без вручення (а.с. 99).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 15.

У шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначав, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові, що виключає можливість подальшого збереження шлюбу.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, встановивши у тому числі на підставі змісту поданих подружжям заяв, що жоден з подружжя не бажав примиритися, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного та вмотивованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач хотів залишити позов без розгляду, не можуть братися до уваги, оскільки матеріали справи не містять волевиявлення позивача на припинення справи, тобто позивач не скористався правом на подачу заяви про залишення позову без розгляду чи відмови від позову, до ухвалення судом рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції факту зникнення безвісти позивача на час ухвалення рішення судом першої інстанції колегія суддів також відхиляє, оскільки ані представник, ані відповідач не повідомили суд першої інстанції про зазначену обставини, щоб надало суду можливість діяти у інший процесуальний спосіб. При цьому, зазначені доводи апеляційної скарги не підтверджується жодними доказами.

Поряд з цим, колегія суддів, звертає увагу апелянта на те, що окремий механізм розірвання шлюбу із людиною, яка зникла безвісти, який передбачений ч. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті за особливих обставин», не виключає можливості розірвати шлюб, який ініційований особою до моменту зникнення безвісти, зважаючи на подану такою особою, ОСОБА_2 , заяву про можливість розгляду справи у відсутність такої особи та у якій останній наполягав на розірванні шлюбу.

Натомість, вирішуючи спір, суд першої інстанції з`ясував усі істотні обставини справи, причини фактичного припинення шлюбу та мотиви, дослідив наявні у матеріалах справи докази, на підставі яких дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, тоді як доводи відповідача зводяться до фактичної незгоди з рішенням суду з підстав, що не були відомі суду першої інстанції, при цьому такі обставини не виключають підстав для розірвання шлюбу, що не впливає на правильність встановлених судом фактичних обставин справи та його висновків.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної скарги дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Гайтан Катериною Олександрівною - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова