МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Справа №381/21/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, Орендодавець) звернувся до суду з позовною заявою до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» (далі відповідач, Орендар) про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 02.05.2022 року між ним, ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АЕРО-ЛЕНД» було укладено Договір оренди землі (надалі - Договір).

Відповідно до п.1. Договору позивач надав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення на території Бишівської сільської ради. Перелік земельних ділянок, що були передані в оренду, наведено в п. 2 Договору. Загальна площа земельних ділянок - 143,5333 га.

Відповідно до умов п. 7 Договору, орендна плата сплачується Орендарем щороку в розмірі 574 533 (п`ятсот сімдесяти чотири тисячі п`ятсот тридцять три) грн 00 коп. Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься до 31 листопада поточного року.

Проте, відповідач своєчасно не виконав обов`язок по сплаті орендної плати.

Зокрема, за 8 (вісім) місяців оренди у 2022 році відповідач мав сплатити Позивачу 383 022,00 грн. Платіж мав бути здійснений до 30.11.2022 року. 17.11.2022 року відповідач сплатив позивачу 172 000 (сто сімдесят дві тисячі) грн 00 коп. Таким чином, розмір заборгованості Відповідача перед позивачем за 2022 рік становить 211 022 (двісті одинадцять тисяч двадцять дві) грн 00 коп.

За 2023 рік розмір орендної плати, з урахуванням передбаченої п. 8 Договору та застосування індексу інфляції, становить 596 365 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч триста шістдесят п`ять) грн 25 коп. Платіж мав бути здійснений до 30.11.2023 року. 28.11.2023 року Орендарем було сплачено 320 000 (триста двадцять тисяч) грн 00 коп. Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за 2023 рік становить 275 365 (двісті сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 25 коп.

Загальний розмір заборгованості становить: 211 022,00 + 275 365,25 = 486 387,25 грн.

Оскільки відповідачем були порушені умови Договору, тому позивач вважає, що він має право на стягнення боргу в судовому порядку.

Крім того, відповідно до п. 10 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Розмір пені за прострочення платежу за 2022 рік розраховано наступним чином:

Сума боргу 211 022,00. Кількість днів прострочення станом на 18.12.2023 року - 383 дні.

211 022,00*0,1%*383 = 80 821,43 грн.

Розмір пені за прострочення платежу за 2023 рік розраховано наступним чином:

Сума боргу 276 365,25 грн. Кількість днів прострочення станом на 18.12.2023 року 18 днів.

276 365,25*0,1%*18 = 4 974,57 грн.

Загальний розмір пені становить: 80 821,43 + 4 974,57 = 85 796,00 грн.

Крім того, позивач посилаючись на ст. 625 ЦК України, вказав, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції становить:

211 022,00 (сума боргу) + 9 186,49 (інфляційне збільшення) = 220 208,49 грн

Три відсотки річних за прострочення платежу за 2022 рік становлять:

211022,00*3%/365*383 = 6 642,86 грн.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних становить:

220 208,49 + 275 365,25 + 85 796,00 + 6 642,86 = 588 014 грн 60 коп.

Також позивач посилався на те, що порушення обов`язку щодо сплати орендної плати є підставою для дострокового розірвання Договору за рішенням суду.

Тому позивач просив суд:

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором оренди землі від 02 травня 2022 року у сумі 486 387 (чотириста вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят сім) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) інфляційні втрати в розмірі 9 186,49 грн, три відсотки річних у розмірі 6 642,86 грн, пеню в розмірі 85 796,00 грн.

Розірвати достроково Договір оренди землі від 02 травня 2022 року, укладений між ФГ «АГРО-ЛЕНД» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 5 905,54 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі - 25 000,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2024 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

27.02.2024 року від відповідача надійшов відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи обставини викладені позивачем у позові, вказав, що відповідно до п.1. Договору оренди від 02.05.2022 року позивач надав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення на території Бишівської сільської ради. Перелік земельних ділянок, що були передані в оренду, наведено в п. 2 Договору. Загальна площа земельних ділянок - 143.5333 га., у тому числі ріллі 143.5333 га. Договір набирає чинності з моменту його підписання та державної реєстрації; орендна плата сплачується Орендарем розмірі: 574 533,00 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять три гривні 00 копійок) грн. Після укладення договору оренди землі та виносу в натурі - на місцевість, з`ясувалось, що земельні ділянки в повній мірі не можуть бути використані за цільовим призначенням, у зв`язку із значним багаторічним залісненням. Одразу після державної реєстрації права оренди, земельні ділянки, які можна було використовувати за цільовим призначенням були взяті в обробіток. Проте, велика частина земельної ділянки не була взята в обробіток у зв`язку із значним багаторічним залісненням, яке існувало на момент укладення договору оренди землі та унеможливило використання цієї площі за призначенням. Про даний факт, позивач як власник землі не повідомив відповідача, даний факт свідомо приховав, але в запропонованих умовах договору вказав площу ріллі як 143, 5333 га. Після встановлення вказаних обставин, частину чагарників і дрібнолісся на вказаних земельних ділянках відповідач після реєстрації права оренди видалив власними силами та за власний рахунок. Вважає, що відповідачем не порушуються вимоги статей 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» та інших норм цього Закону, а також умов договору оренди землі, укладеного з позивачем. Крім того відповідач вказав, що загальна площа залісненої земельної ділянки, яка не підлягає використанню за цільовим призначенням та не перебуває в обробітку - 63,4533 га. Площа земельних ділянок, які перебувають у повному фактичну обробітку - 80,08 га. При цьому відповідач посилався на вимоги ст. ст. 35, 36 ЗУ «Про оренду землі», якими передбачено, що Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором. У разі виявлення таких недоліків орендар має право вимагати: зменшення орендної плати або відшкодування витрат на усунення недоліків: відрахування з орендної плати певної суми своїх витрат на усунення таких недоліків з попереднім повідомленням про це орендодавця; дострокового розірвання договору. ФГ «АГРО-ЛЕНД» з вказаних причин фактично не може використовувати загальну площу орендованої земельної ділянки - 143,5333 га через обставини, за які не відповідає. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній сплаті, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Розірвати достроково Договір оренди землі від 02.05.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «АГРО-ЛЕНД».

Ухвалою суду від 28.02.2024 року за клопотанням відповідача розгляд даної справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

У судовому засіданні 18.09.2024 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо обов`язкової явки позивача у судове засідання для надання особистих пояснень. Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд зауважив, що представник позивача зазначив, що йому відомі всі обставини укладення договору оренди землі, а тому участь позивача у судовому засіданні не є обов`язковою. Також у вказаному судовому засіданні судом поновлено відповідачу процесуальних строк на подачу доказів. Також відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про допит свідка.

Ухвалою суду 18.09.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи відмовлено.

В подальшому розгляд справи призначався неодноразово, черговий раз на 04.02.2025 року.

У судовому засіданні 04.02.2025 року представник позивача адвокат Спиридонова К.С. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив частково. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній сплаті, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Розірвати достроково Договір оренди землі від 02.05.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «АГРО-ЛЕНД».

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що восени 2024 року був укладений договір щодо винесення земельної ділянки фактично, винесена ділянка: залісна ділянка, та для оброблення. Договір заключався, виносив в натурі. Загальна площа 145,83 гектари і під залісненням десь біля 62-63 гектари. 12 земельних ділянок: останні цифри кадастрових номерів: 0060006, загальна площа 21,8506, 6,73 заліснена; 0010010, не заліснена; 060080020, заг. площа 5,7606, не заліснена; 060010005, заг. площа 6,1926, 0,40 заліснена; 060080026, заг. площа 4,9412 заліснена; 060080024, заг. площа 3,9877, 3,99 заліснена; 060080031, заг. площа 48,6840, 33 га заліснена; 060010006, заг. площа 11,7911, не заліснена; 07001001 площа 11,1973, не заліснена; 060070005 площа 11,9212 гектарів заліснена. Загалом заліснено приблизно 62-63 га. Для сільсько-господарського призначення заліснені ділянки не годяться, потрібно було розліснити. По законодавству потрібно приводити у відповідність до цільового призначення, наприклад викорчувати. Щоб розкорчувати потрібно згода місцевого самоврядування, згода власника. На вказаних земельних ділянках багаторічні насадження, їм більше десяти років ,вони не могли вирости протягом 2-3 років. Щодо план-схеми із зазначенням площі заліснених ділянок до нього з цього приводу не зверталися, тому таких не робив. Договір із ФГ « Агро-Ленд» заключав, тільки щодо встановлення та відновлення меж. Згідно результату роботи: загальна площа, що винесена 45 гектар, 80 гектарів, що підлягає обробітку, залишок не підлягає обробці. Ці насадження росли більше 10 років, договір укладений у 2024 році, лише встановлював та відновлював межу, тому що було у минулих роках не знає, не приймав у цьому участі. Співпраці із Зваричем не існувало, працював, тільки з ФГ «Агро-Ленд». Результатам наданих свідком послуг є договір та умовні показники межових знаків.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.05.2022 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АЕРО-ЛЕНД» було укладено Договір оренди землі (а.с. 5-9).

Відповідно до п.1. Договору позивач надав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення на території Бишівської сільської ради. Перелік земельних ділянок, що були передані в оренду, наведено в п. 2 Договору. Також в п. 2 Договору вказано, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею - 143,5333 га, у тому числі ріллі 143,5333 га.

Відповідно до п. 6 Договору, договір укладено на 7 років. Договір набирає чинності з моменту його підписання та державної реєстрації.

Відповідно до умов п. 7 Договору, орендна плата сплачується Орендарем щороку в розмірі 574 533 (п`ятсот сімдесяти чотири тисячі п`ятсот тридцять три) грн 00 коп.

Відповідно до п. 8 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься до 31 листопада поточного року.

Як вказав позивач, відповідач своєчасно не виконав обов`язок по сплаті орендної плати.

Зокрема, за 8 (вісім) місяців оренди у 2022 році відповідач мав сплатити позивачу 383 022,00 грн. Платіж мав бути здійснений до 30.11.2022 року. 17.11.2022 року Відповідач сплатив позивачу 172 000 (сто сімдесят дві тисячі) грн 00 коп. (а.с. 10).

Згідно розрахунку позивача, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за 2022 рік становить 211 022 (двісті одинадцять тисяч двадцять дві) грн 00 коп.

Крім того, за 2023 рік розмір орендної плати, з урахуванням передбаченої п. 8 Договору та застосування індексу інфляції, становить 596 365 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч триста шістдесят п`ять) грн 25 коп.

Як вказав позивач, платіж мав бути здійснений до 30.11.2023 року. При цьому, 28.11.2023 року Орендарем було сплачено 320 000 (триста двадцять тисяч) грн 00 коп. (а.с. 11).

Згідно розрахунку позивача, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за 2023 рік становить 275 365 (двісті сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 25 коп.

Загальний розмір заборгованості становить: 211 022,00 + 275 365,25 = 486 387,25 грн.

При цьому, суд зауважує, що сума заборгованості за договором оренди представником відповідача не заперечувалася.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та п. 23 Договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та п. 26 Договору Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

З встановленого вище вбачається, що відповідачем були порушені вищенаведені норми чинного законодавства та Договору, у зв`язку з чим позивач має право на стягнення боргу в судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

При цьому, розмір пені за прострочення платежу за 2022 рік розраховано наступним чином:

Сума боргу 211 022,00. Кількість днів прострочення станом на 18.12.2023 року - 383 дні.

211 022,00*0,1%*383 = 80 821,43 грн.

Розмір пені за прострочення платежу за 2023 рік розраховано наступним чином:

Сума боргу - 276365,25 грн. Кількість днів прострочення станом на 18.12.2023 року 18 днів.

276 365,25*0,1%*18 = 4 974,57 грн.

Загальний розмір пені становить: 80 821,43 + 4 974,57 = 85 796,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції становить:

211 022,00 (сума боргу) + 9 186,49 (інфляційне збільшення) = 220 208,49 грн.

Три відсотки річних за прострочення платежу за 2022 рік становлять:

211 022,00*3%/365*383 = 6 642,86 грн.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних становить: 220 208,49 + 275 365,25 + 85 796,00 + 6 642,86 = 58 8014 грн 60 коп.

Суд погоджується з вказаними розрахунками та їх приймає.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також, договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Положеннями ст. 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до п. 29 Договору, дія Договору припиняється у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи-орендаря;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії);

припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України ''Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями".

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Враховуючи вищевикладене, порушення обов`язку щодо сплати орендної плати є підставою для дострокового розірвання Договору за рішенням суду.

Таким чином, позивач як власник земельної ділянки і орендодавець за договором має право на отримання від відповідача орендної плати.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Разом з тим, як свідчить практика Верховного Суду щодо застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом з підстави істотності допущеного порушення договору, то такою підставою може бути встановлений в ході судового розгляду факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо несплати орендної плати орендарем земельної ділянки.

В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В свою чергу, за висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Відтак, лише факт систематичної несплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Аналогічні висновки викладені в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду від 11.10.2017 у справі № 732/174/17, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 по справі № 479/1073/18, від 17.06.2021 у справі 485/784/20.

За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 міститься висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками не виконує та не вносить плату в повному обсязі за їх користування, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна Орендодавцеві.

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Досліджуючи відзив відповідача та надані на його обґрунтування докази, суд зауважує, що відповідачем подано договір про надання послуг (підряду) №ПО-5 від 05.05.2022 року укладений між ФГ «АГРО-ЛЕНД» та ТОВ «АГРО-ЛЕНД», предметом якого було виконання робіт по вирізанню і розкорчовуванню порослої деревини на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, здійснення комплексу заходів по вирізанню і розкорчовуванню порослої деревини та приведення земельних ділянок до стану придатного для використання за цільовим призначенням. Земельні ділянки, щодо яких мали проводитись вказані роботи є об`єктом договору оренди від 02.05.2022 року (а.с. 46-48).

Також відповідачем подано Акт приймання-передачі виконаних послуг №1 до договору про надання послуг (підряду) №ПО-5 від 05.05.2022 року на загальну суму 571 999,68 грн (всього з ПДВ) (а.с. 49-50).

Також відповідач листом від 23.02.2024 року звертався до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з метою проведення перевірки земельних ділянок сільськогосподарського призначення зі складанням актів обстеження, які Фермерське господарством «АГРО-ЛЕНД» орендує на підставі Договору оренди землі від 02.05.2022 р. укладеного між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Фермерським господарством «АГРО-ЛЕНД» (Орендар) з метою встановлення фактів заростання бур`янами, чагарниками та дрібноліссям, заболочування, псування тощо з визначенням періоду заліснення чи іншого псування землі (а.с. 52).

У зв`язку з цим відповідач посилався на ст.ст. 35, 36 ЗУ «Про оренду землі», якими передбачено, що Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором. У разі виявлення таких недоліків орендар має право вимагати: зменшення орендної плати або відшкодування витрат на усунення недоліків: відрахування з орендної плати певної суми своїх витрат на усунення таких недоліків з попереднім повідомленням про це орендодавця; дострокового розірвання договору.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем не доведено, що ним вживалися заходи, зокрема, спрямовані на зменшення орендної плати з огляду на заліснення частини земельних ділянок або відшкодування витрат на усунення таких недоліків.

Жодних доказів, що відповідач звертався до позивача як орендодавця щодо перегляду розміру орендної плати за земельні ділянки, шляхом внесення змін та доповнень до Договору оренди у виді додаткової угоди, з підстав, що земельні ділянки заліснені та не можуть використовуватися за призначенням, суду не надано.

Натомість, представник позивача пояснив, та матеріалами справи підтверджується, що факт заліснення земельних ділянок при укладенні договорів оренди від відповідача не приховувався. Так, в умовах договору щодо цільового призначення, умов використання та збереження земельної ділянки чітко визначено, що на земельних ділянках повинні проводитися розкорчовування дерев та кущів, щоб збільшувалась орна площа земельних ділянок, так як земля зароща мішаним лісом (п.14 Договору). Щодо перегляду розміру орендної плати тощо відповідач не звертався.

Щодо поданих відповідачем доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позову, доданих до заяви від 25.07.2024 року (а.с. 176-181), суд зазначає, що дії спрямовані на визначення площі земельних ділянок, яка фактично обробляється та не обробляється у зв`язку з її залісненням, заболоченістю та інше, відповідачем вчинялися вже після відкриття провадження у даній справі.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, позивачем при подачі позову сплачено 5 905,54 грн. (а.с. 12), тому його слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивачем зазначено детальний опис послуг (робіт) наданих (виконаних) адвокатом позивачу.

Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано договір № 22/11-23 про надання правової допомоги від 22.11.2023 року (а.с. 13-15), квитанцію від 17.12.2023 року про сплату за юридичні послуги по договору № 22/11-23 про надання правової допомоги від 22.11.2023 року у сумі 25 000,00 грн (а.с. 16), ордер (а.с. 17), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 18).

Тому суд приходить до висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивача у сумі 25 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди - задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором оренди землі від 02 травня 2022 року у сумі 486 387 (чотириста вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят сім) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) інфляційні втрати в розмірі 9 186,49 грн, три відсотки річних у розмірі 6 642,86 грн, пеню в розмірі 85 796,00 грн.

Розірвати достроково Договір оренди землі від 02 травня 2022 року, укладений між ФГ «АГРО-ЛЕНД» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 5 905,54 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі - 25 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Фермерське господарство «АГРО-ЛЕНД»: 79060, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Красилівка, вул. Центральна, 49, .

Суддя Л.В. Білоцька