Провадження №: 8/336/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Шевченківський районний суду м.Запоріжжя у складі

головуючого судді: Савеленко О.А.

за участю секретаря судових засідань: Подліянової Т.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в :

05.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви вказав, що згідно судового наказу виданого 30.10.2024 року з нього на користь стягувача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.10.2024 року. При зверненні до суду з цією заявою стягував не виконала свій обов`язок та не повідомила суд, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала справа №336/2656/14-ц, по якій вже було ухвалено судове рішення про стягнення аліментів на цю ж дитину і на теперішній час перебуває її заява про ухвалення додаткового рішення. У зв`язку з цим просив скасувати судовий наказ та відмовити у його видачі. Вказав, що вказані обставини є нововиявленими

У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_3 належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, а саме за наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи-учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення ( ч.2ст.423 ЦПК). Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4 роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При цьому, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 7 зазначеної постанови визначено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення-це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростовувати факти, покладені в основу судового рішення та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п.4 ч.1ст.161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох-однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відтак, винесення судового наказу у зазначених вище розмірах відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК повинно бути безспірним. У випадку незгоди боржника із судовим наказом, заявник вправі звернутися в суд про скасування такого відповідно до ст.170 ЦПК . Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК у випадку скасування судового наказу, суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в позовному провадженні. При незгоді боржника із вимогами позивача про стягнення аліментів чи постановленим рішенням суду, такий вправі подати позов про зменшення розміру аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2024 року до суду звернулась ОСОБА_3 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання меншого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх (доходів) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

30.10.2024 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виданого судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття .

Заявлена ОСОБА_3 вимога про постановлення судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 повністю відповідала вимогам ст. 161 ЦПК.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2014 року яким стягнуто стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , уродженця с. Барабаш, Хасанського району, Приморського краю, РФ, не працює, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 08 квітня 2014 р., до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки в рішенні вказано чіткий строк стягнення аліментів.

Отже з 16.01.2022 року після досягнення старшою дитиною повноліття, не підлягали стягненню аліменти на молодшу дитину, яка є неповнолітньою, оскільки саме таке формулювання вказано в резолютивній частині судового рішення, яке набрало законної сили.

У зв`язку з чим 26.03.2024 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», як повне фактичне виконання рішення суду ( а.с.17).

Отже зазначені обставини не впливають на стягнення аліментів на неповнолітню дитину в порядку наказного провадження і не є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до ст.161 ЦПК.

На обох батьках лежить обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180) СК України.

Окрім того, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2025 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі № 336/2656/14-ц про стягнення аліментів.

Заявник по справі ОСОБА_1 повинен розуміти, що має обов`язок утримувати неповнолітню дитину, в протилежному випадку таке утримання стягується в судовому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.423 ЦПК при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За таких обставини у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161, 423 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислення з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя: О.А. Савеленко