печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про відібрання дітей від батька та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про зміну місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі

У квітні 2021 році ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про відібрання дітей від батька.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 15 серпня 2017 року вона фактично припинила подружні стосунки в ОСОБА_2 та виїхала разом з дітьми з квартири, переїхала до своїх батьків. Наприкінці серпня 2017 року в черговий раз, коли вона мала забирати дітей від відповідача, ОСОБА_2 повідомив, що дітей не поверне, і якщо вона хоче проживати з дітьми, то повинна повернутись до нього. Між ними стався конфлікт, коли ж ОСОБА_2 почув, що і ОСОБА_33, і ОСОБА_4 мають бажання піти з матір`ю, він раптово почав погрожувати, що повіситься, якщо діти не підуть з ним і почав тікати. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року по справі № 757/68957 визначено місце проживання дітей з матір`ю та ухвалено відібрати у ОСОБА_2 сина ОСОБА_5 та передати матері ОСОБА_1 .

Апеляційний суд м. Києва відхилив апеляційну скаргу ОСОБА_2 і залишив рішення першої інстанції в силі.

Верховний Суд 03 липня 2019 року скасував рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року по справі № 757/68957/17-ц в частині відібрання дитини ОСОБА_6 від відповідача ОСОБА_2 , а в частині визначення місця проживання дітей зі матір`ю залишено рішення першої інстанції в силі.

ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про зміну місця проживання дітей.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовувались тим, що з часу ухвалення судового рішення про визначення місця проживання дітей змінились обставини, які мають значення для вирішення спору.

Так, сина ОСОБА_7 віддала самостійно в серпні 2017 р., посилаючись на те, що син хоче проживати з батьком. Весь цей час син проживає з батьком, а мати навіть не намагалась зустрітись або поспілкуватись телефоном (який не змінюється ще з 2014 р.) з ним.

З 2014 року по сьогоднішній день ОСОБА_5 навчається в школі 1 ступеня № 295 НВК «Домінанта», куди батько постійно його відводить і забирає, усі батьківські збори відвідує самостійно. Оплату за навчання проводить самостійно, мати не бере ніякої участі в цьому. Також, мати жодного разу не брала участі у шкільному житті сина, батьківські збори не відвідувала.

З моменту коли подружжя роз`їхалось, ОСОБА_8 не давала бачитись, спілкуватись та навіть розмовляти по телефону з донькою ОСОБА_4 батьку та усім його рідним, а також сину ОСОБА_5 . Переховувала її та відвозила (іноді на декілька місяців) до м. Дніпро, де дитина знаходилась без нагляду матері з чужими людьми, про що розповіла сама ОСОБА_4 . Там донька почувалась самотньо та некомфортно, що доводить неспроможність матері забезпечити належний догляд та виховання і навчання.

На прохання батька надати бачитись з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 уникала розмов, змінила номери телефонів та змінила місце проживання дитини визначене Рішенням Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/68957/17 від 29.01.2019 - АДРЕСА_1 , переїхавши за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно батько не мав жодного контакту з 2017 року зі своєю донькою.

З березня 2021 року ОСОБА_4 проживає разом з батьком та своїм братом. Вони як разом, так і окремо проявляють бажання проживати саме з батьком. Наразі, батько самостійно забезпечую їх комфортні умови проживання, піклується про них та доглядає.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, його представник подав заяву, в якій просив первісний позов залишити без розгляду, а зустрічний позов задовольнити.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року зобов`язано Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області розглянути на засіданні Комісії з захисту прав дітей питання доцільності відібрання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_2 та передачу матері ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року яка занесена до протоколу судового засідання принято до провадження зустрічний позов за № 757/18177/21-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про зміну місця проживання дітей.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження від 22.06.2010 р. серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження від 02.07.2013 р. серії НОМЕР_2 .

За висновком психологічного обстеження дітей від 14.12.2017 року № 167 рекомендовано батькам скористатися сімейною медіацією, враховуючи міцну прив`язаність дітей один до одного та не допустити їхнього роз`єднання.

29 листопада 2017 року сторонами укладено договір про надання соціальної послуги посередництва (медіації), метою якого було збереження родини та спілкування з дітьми, однак ОСОБА_10 після підписання договору припинила процес медіації.

31 січня 2018 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі №753/15626/17 шлюб, зареєстрований 30 січня 2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 51, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

29 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва по справі № 757/68957/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та відібрання дитини від батька вирішив визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , та відібрати малолітню дитину ОСОБА_6 від батька ОСОБА_2 і передати матері ОСОБА_1

03 липня 2019 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 757/68957/17 суд постановив рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_11 , від батька ОСОБА_2 та передання його матері ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_11 , від батька ОСОБА_2 та передання його матері ОСОБА_1 відмовлено.

31 березня 2021 року ОСОБА_9 зарахована до ТОВ «Центр освіти «Оптіма» на навчання, що підтверджується договором № 03 про надання освітніх послуг ТОВ «Центр освіти «Оптіма».

Щодо первісного позову

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У доповнення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Позивач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, систематично не з`являється в судові засідання, не виявляє жодної зацікавленості у розгляді справи, тому з огляду на те, що позивач повторно не з`явилася в судове засідання, суд приходить до висновку про залишення первісного позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін щодо зустрічного позову

Відповідно до статей 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» (далі - Закон № 1906-IV) міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо).

У пунктах «а», «b» частини першої статті 2 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року визначено, що для цілей цієї Конвенції «договір» означає міжнародну угоду, укладену між державами в письмовій формі і регульовану міжнародним правом, незалежно від того, чи викладена така угода в одному документі, двох чи кількох зв`язаних між собою документах, а також незалежно від її конкретного найменування; «ратифікація», «прийняття», «затвердження» і «приєднання» означають, залежно від випадку, міжнародний акт, який має таке найменування і за допомогою якого держава виражає в міжнародному плані свою згоду на обов`язковість для неї договору.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року, принципом 6 якої передбачено, що малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю, не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку з цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України, не є міжнародним договором, хоча є визнаним джерелом міжнародного права.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини необхідно розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, її норми мають вищу юридичну силу, мають імперативний характер. Норми Конвенції зобов`язані враховувати всі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

У згаданих рішеннях ЄСПЛ не визначав обов`язкового та беззаперечного врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18)

Броварська міська рада Броварського району Київської області надала до суду рішення від 04 січня 2022 року № 07 Про надання висновку до суду про доцільність зміни місця проживання малолітніх дітей та визначення їх місця проживання разом із батьком, згідно із яким вважає за доцільне змінити місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначення їх місце проживання разом із батьком, ОСОБА_2

У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

05 серпня 2021 року спеціалістами Служби проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою, про що складено відповідний акт №469. У ході обстеження стало відомо, що ОСОБА_2 не зареєстрований, але проживає за зазначеною адресою разом із сином, ОСОБА_12 , донькою, ОСОБА_13 , та бабою дітей, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приватний будинок загальною площею ~ 152 м.кв, житловою ~ 95 м.кв (не введений в експлуатацію), підключені індивідуальне опалення, водо- та електропостачання. Будинок мебльований, наявна побутова техніка. Зі слів ОСОБА_2 , борги за комунальні послуги відсутні.

Для дітей виділена окрема мебльована кімната зі спальними місцями та зонами для навчання й відпочинку. Малолітні забезпечені одягом, взуттям, засобами гігієни, іграшками та продуктами харчування.

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, проведеної з 19.08 по 27.08.2021 фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, ОСОБА_2 в повному обсязі задовольняє потреби дітей.

Старостою населеного пункту села Княжичі Броварського району Київської області ОСОБА_2 надано довідку-характеристику від 18.08.2021 №9-1073, в якій зазначено, що останній характеризується серед сусідів, як добросовісний громадянин та з повагою ставиться до сусідів і громади.

Згідно з довідкою від 29.07.2021 №01, виданою ТОВ «Конвалія», ОСОБА_2 працює в даному товаристві з 01.09.2017 по теперішній час на посаді юриста з окладом 6200,00 грн. на місяць.

Відповідно до договору оренди від 07.08.2021 ОСОБА_2 є орендодавцем квартири на підставі права власності за адресою: АДРЕСА_5 . Щомісячний дохід від орендної плати складає 18000,00 грн.

Відповідно до характеристики НВК «Домінанта» (дошкільний навчальний заклад - спеціалізована школа І ст. - суспільно-гуманітарна гімназія - СШ №204 з поглибленим вивченням фізичної культури) ОСОБА_15 навчається в даній установі з 2017 року. ОСОБА_16 добрий, життєрадісний, вихований, але не завжди дисциплінований. Активний у спілкуванні з однолітками, не конфліктний, з повагою відноситься до вчителя. Завжди охайний та доглянутий. До школи дитину приводить і забирає батько, який проявляє любов та турботу до своєї дитини. Завжди цікавиться навчанням свого сина та взаємовідносинами його в колективі з однолітками, стежить за успішністю й допомагає йому в навчанні. Систематично відвідує батьківські збори.

Згідно з довідкою від 15.09.2021 №01-13/133, виданою НВК «Домінанта» (дошкільний навчальний заклад - спеціалізована школа І ст. - суспільно- гуманітарна гімназія - СШ №204 з поглибленим вивченням фізичної культури), ОСОБА_15 є учнем 5-Г класу даного закладу.

Відповідно до довідки від 22.09.2017 за №301 вищезазначеного навчально- виховного комплексу «Домінанта» ОСОБА_9 була вихованкою середньої групи « ОСОБА_17 ».

Згідно з довідкою від 15.09.2021 №02-21/11362, виданою ТОВ «Центр освіти «Оптіма»», ОСОБА_9 є ученицею 2 класу.

Довідкою від 23.07.2021 підтверджується, що ОСОБА_15 із січня 2019 року по квітень 2021 року відвідував Центр розвитку інтелекту Smartum та закінчив повний курс «Ментальна арифметика», «Меморика» й «Спідкубінг». До центру дитину приводив і забирав батько. Сплата за навчання надходила від ОСОБА_2 .

Також дана довідка підтверджує, що ОСОБА_9 з червня 2021 року зарахована до Центру розвитку інтелекту Smartum для проходження курсу «Ментальна арифметика». До центру дитину приводить і забирає батько. Сплата за навчання надходить від ОСОБА_2

03.08.2021 ОСОБА_2 заключені декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу за №№0001-73ТА-М2А0 та 0001-96МА-М2А0 на ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України: серія НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України 02.03.2010), мати малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

19.08.2021 спеціалістами Служби направлено лист (№1228/02-09.1) до Дарницького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді м. Києва (далі - Центр) щодо проведення оцінки потреб ОСОБА_1 . Листом від 07.09.2021 №03-07/297 Центром було повідомлено спеціалістів Служби про неможливість проведення оцінки потреб ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що за вказаними адресами дверей ніхто не відчинив, та станом на 01.09.2021 на залишений виклик до Центру остання не відреагувала.

19.08.2021 спеціалістами Служби направлено лист №1229/02-09.1 до служби у справах дітей та сім`ї Дарницького району м. Києва щодо проведення обстеження умов проживання ОСОБА_1 . Відповідно до листа служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації м. Києва від 02.09.2021 №101/463663, обстежити умови проживання ОСОБА_1 виявилось неможливим, оскільки дверей помешкання ніхто не відчинив та на численні телефонні дзвінки ніхто не відповідав.

28 серпня 2021 року на електронну пошту ОСОБА_1 , вказану в позовній заяві ОСОБА_2 , Службою надіслано лист із проханням зв`язатися зі спеціалістами Служби за вказаними в листі номерами телефону. Через деякий час на контакт зі Службою по телефону вийшов представник ОСОБА_1 , а згодом і вона сама. Остання була запрошена до Служби для бесіди та з`ясування обставин справи.

08 вересня 2021 року ОСОБА_1 з`явилась до Служби. У ході бесіди остання повідомила, що її колишній чоловік, ОСОБА_2 , завідомо дав недійсний номер телефону з метою унеможливити зв`язок служб із нею та надала правильний номер свого мобільного телефону.

Зі слів ОСОБА_1 , після одруження з ОСОБА_2 вони спочатку проживали за адресою: АДРЕСА_3 , а потім за адресою: АДРЕСА_6 . Фінансово подружжя утримувала матір ОСОБА_2 , так як останній на той час був ^працевлаштований. їхні стосунки почали погіршуватися після народження другої дитини. ОСОБА_2 почав проявляти агресію по відношенню до неї, принижувати та бити. Зі слів ОСОБА_1 , вона, маючи на руках двох маленьких дітей, повинна була займатися хатніми справами. Коли доньці ОСОБА_4 виповнилося три роки

ОСОБА_1 пішла працювати. Зі сторони ОСОБА_2 почався контроль над нею, зароблені кошти, з її слів, ним відбирались. Після чергової сварки з родичами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом із малолітньою донькою ОСОБА_4 поїхала до своєї матері та до чоловіка більше не поверталась. Син ОСОБА_5 залишився з батьком.

З того часу зі сторони ОСОБА_2 почалися погрози та дії, спрямовані на пошкодження майна та фізичне насилля над ОСОБА_1 . За її словами, її колишній чоловік наймав сторонніх осіб для виконання його вказівок. Його метою було відібрання малолітньої доньки ОСОБА_4 . Зі слів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на неї та її доньку було скоєно напад, у результаті якого малолітню було викрадено невідомими особами та передано батьку, ОСОБА_2 . Останнього в цей момент поряд не було. З того часу ОСОБА_1 не має можливості бачитись із дітьми. Подарунки, які вона їм купувала та передавала, батько дітей викидав та знімав це на відео.

Зі слів ОСОБА_1 , в день народження доньки ОСОБА_4 , останньою надіслано матері голосове повідомлення про небажання спілкуватися з нею. Зі слів ОСОБА_1 , її колишній чоловік налаштував дітей проти неї, розповідаючи їм неправдиву інформацію про їх матір.

Відповідно до висновку оцінки потреб Центру соціальних служб Дарницького району м. Києва, ОСОБА_1 здатна задовольняти потреби дітей, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.09.2021, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у трикімнатній квартирі загальною площею близько 79 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . У помешканні чисто, охайно, зроблено сучасний ремонт. Квартира обладнана меблями та побутовою технікою. Для дітей виділена окрема кімната з двоспальним розкладним диваном, великим письмовим столом, кріслом та шафою для одягу. Наявні полички з книгами. Діти забезпечені одягом та взуттям. За даною адресою зареєстровані та проживають:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - баба малолітніх дітей;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - чоловік баби;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - дядько дітей.

26.08.2021 головним спеціалістом Служби проведена бесіда з малолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Під час спілкування ОСОБА_5 і ОСОБА_4 легко йшли на контакт, старалися відверто відповідати на запитання. За результатами спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 можливо охарактеризувати як: емоційних, комунікабельних, маючих розвинуту пізнавальну діяльність, підтримуючих один одного та позитивно налаштованих до оточуючих.

Діти продемонстрували, що лідером серед них є ОСОБА_5 . Менша сестра ОСОБА_4 уважно слухає, що каже старший брат, потім погоджується із судженнями старшого брата та доповнює їх.

Діти повідомили, що проживають разом із батьком. На прохання розповісти про всіх своїх родичів, вони вказали на батька, бабу, тітку ОСОБА_21 , дядька ОСОБА_22 та двоюрідну сестру ОСОБА_23 . Про маму діти не вказали.

На запитання про маму діти почали відповідати, застосовуючи у своїх висловлюваннях про матір замість слова «мама» слово « ОСОБА_24 ». ОСОБА_5 сказав: « Я не вважаю маму своєю родичкою, я вважаю, що вона для мене померла. Вона, як далекий родич. ОСОБА_24 зруйнувала нашу сім`ю, забрала ОСОБА_4 . Я не бачив ОСОБА_4 чотири роки. Можливість спілкуватися із сестрою була дуже рідко, тільки по телефону, коли ОСОБА_26 примушував суд, або коли ОСОБА_27 потрібно було зробити запис моєї розмови по телефону. Я її (матір) ненавиджу. Мій номер телефону зараз у ОСОБА_27 заблокований, вона сама не хоче зі мною спілкуватися».

ОСОБА_4 сказала: « Я хотіла спілкуватися з братом, казала про це мамі, а вона мені пояснювала, що тато не дозволяє нам бачитись. ОСОБА_24 казала, що тато поганий, що він п`яниця, що він бив мене, коли я була маленька та ставив на гречку. Але насправді такого не було, я навпаки пам`ятаю, як ОСОБА_24 ставила мене в куток на гречку, коли я розбила вазу».

ОСОБА_5 пояснив, що після розлучення батьків один тиждень проживав із мамою, йому було нестерпно жити в сім`ї матері, і він дуже радів, коли йому вдалося повернутися до батька.

ОСОБА_4 , описуючи своє проживання з матір`ю, розповіла, що постійно відчувала голод, оскільки мама не хотіла вчасно її годувати. Наприклад: «Коли я вранці просила у мами їсти, мама мені казала: « Іди ще півгодини поспи». Коли я через годину приходила і знову просила у мами їсти, вона знову не давала мені поїсти, а тільки починала дуже довго готувати мені несмачну кашу».

Потім ОСОБА_4 розповіла епізод, який стався, коли вона проживала в сім`ї матері: «Одного разу я проснулася вночі та побачила, що ОСОБА_24 , одягнена тільки в білизну, лежить в одному ліжку зі своїм вітчимом, в той час як матір ОСОБА_27 спить на дивані у кухні. Я розуміла, що це дуже погано і мені дуже хотілося до батька». Цей випадок дуже засмутив дівчинку.

Також ОСОБА_4 пояснила, як вона почала проживати у батька: « ОСОБА_24 була на роботі, а я була з матір`ю ОСОБА_27 . ОСОБА_24 прийшла з роботи пізно, і ми пішли з нею додому. На вулиці на нас напали п`яниці. Поряд опинився тато, він це все побачив, забрав мене на руки та заніс у машину, потім відвіз до себе додому».

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було запропоновано розповісти про свій теперішній щоденний побут. Діти вказали, що продукти, одяг, іграшки, канцелярське приладдя та інші необхідні речі їм купує тато. Також він організовує їхній щоденний розпорядок дня, організовує їхній відпочинок, допомагає їм у всіх їхніх справах. Тато готує для них смачну їжу, водить до лікарів та займається, у разі потреби, їх лікуванням, дбає про їхнє навчання, допомагає робити домашні завдання.

ОСОБА_5 повідомив, що з вересня 2021 року буде навчатися у 5 класі НВК «Домінанта». ОСОБА_4 пояснила, що у першому класі ходила до школи, а в другому класі, через загрозу повернутися до матері, змушена буде навчатись дистанційно вдома.

На запитання про те, з ким із батьків вони хочуть надалі проживати, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказали, що хочуть проживати тільки з батьком і ні за яких обставин не хочуть повертатися до матері.

ОСОБА_5 пояснив: «Жити з мамою неможливо, там погана обстановка. Тато про нас краще дбає. Тато активний, ми з ним завжди разом, він нас навчає, скрізь водить: на рибалку, в кіно, по магазинах. А коли ми проживали з мамою, вона не хотіла виводити нас на вулицю, бо постійно, навіть у день, мама хотіла спати».

ОСОБА_4 пояснила: «Я хочу проживати з татом. Він краще дбає про мене, гарно годує мене. Якщо я кажу батьку, що хочу їсти, він одразу мене годує. Також тато, на відміну від мами, купує мені смачні продукти та красивий одяг, такий, як мені подобається».

Слід зазначити, що в своїх розповідях малолітня ОСОБА_4 часто вказує на те, що під час проживання з мамою постійно опинялася в ситуаціях, коли її базова потреба в їжі була незадоволена, вона говорить, що постійно відчувала голод. ОСОБА_4 акцентує увагу на тому, що тільки батько може її гарно годувати, вона не хоче повертатися до матері через загрозу знову бути голодною.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2021 (вхідний №703/02-07 від 01.09.2021) орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області було зобов`язано розглянути питання доцільності відібрання малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька, ОСОБА_2 , й передачу матері, ОСОБА_1 .

22 вересня 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у присутності обох батьків дітей було розглянуто питання доцільності відібрання малолітніх дітей від батька.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 05.10.2021 №787, надано до Печерського районного суду міста Києва висновок про недоцільність відібрання малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька, ОСОБА_2 .

З метою об`єктивного розгляду питання щодо доцільності зміни місця проживання малолітніх дітей, 30.11.2021 спеціалістом Служби повторно проведено бесіду з дітьми.

Під час спілкування ОСОБА_5 і ОСОБА_4 легко йшли на контакт.

Діти повідомили, що проживають разом із батьком та бабусею. ОСОБА_5 навчається у 5-Г класі НВК «Домінанта» м. Києва. ОСОБА_4 навчається дистанційно у 2 класі школи дистанційного навчання « Оптіма ».

Зі слів дітей, із 26 серпня 2021 року ніхто з них із мамою не спілкувався.

ОСОБА_31 пояснив, що мама йому та ОСОБА_4 ніколи не телефонує. Зі слів ОСОБА_5 , нещодавно, коли батько та матір були у суді, батько зателефонував йому та попросив, щоб він покликав до телефону ОСОБА_4 . ОСОБА_4 просила маму, щоб та передала її улюблені іграшки, але мама не стала слухати ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 зрозумів, що мама кинула слухавку.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продемонстрували свою обізнаність щодо судових справ та конфліктів своїх батьків. На прямі запитання про те, звідки вони знають, що їх батьки зустрічаються у суді та про зміст розмов батьків один з одним, ОСОБА_5 пояснив, що завжди, з мовчазної згоди дорослих, присутній при розмовах батька і бабусі, коли вони обговорюють судові справи його батьків. Також, зі слів хлопчика, ОСОБА_32 часто підслуховує те, про що говорять дорослі.

Під час обговорення щоденного побуту та режиму дня дітей, зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з`ясувалося, що у період, коли діти проживають в сім`ї батька, продукти, одяг, канцелярське приладдя, іграшки та інші необхідні речі їм купує батько. Побут та дозвілля дітей організовує батько. Допомагає у навчанні та, за потребою, займається лікуванням теж батько. Також, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 поділилися про заплановані разом із батьком подорожі під час новорічних канікул.

Обговорюючи побутові справи та свій щоденний режим дня, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 взагалі не згадували про матір. Демонстрували, що наразі головною авторитетною батьківською фігурою для ниє є тільки батько.

На запитання про те, з ким із батьків вони надалі хочуть проживати, і ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 вказали, що надалі хочуть проживати тільки з батьком.

Потім ОСОБА_5 наголосив, що він особисто ображений на матір та не хоче з нею спілкуватися і вважає, що мама його особисто зрадила та сама не хоче з ним та ОСОБА_4 спілкуватись.

Заяву ОСОБА_2 двічі розглянуто на засіданнях комісій з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, які відбулися 01 грудня та 22 грудня

На засідання були запрошені обоє батьків дітей. ОСОБА_1 на засідання комісій не з`являлась, про причини неявки не повідомляла.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 належним чином опікується дітьми, займається їх вихованням і розвитком, позитивно характеризується за місцем проживання, має стабільний дохід та житло.

Суд враховує те, що за час проживання дітей разом із батьком, не встановлено жодної обставини, яка б ставила під сумнів, що подальше таке проживання не відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

На переконання суду, визначення місця проживання дітей разом із батьком забезпечить їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є благонадійним.

Враховуючи наведене, а також аргументований висновок Броварської міської ради Броварського району Київської області, суд приходить до висновку про доцільність зміни місця проживання дітей разом із батьком.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про відібрання дітей від батька - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, про зміну місця проживання дітей - задовольнити.

Змінити місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх місце проживання з батьком ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк