Єдиний унікальний номер: 379/1044/24
Провадження № 2/379/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.,

при секретарі Мовчан М.С,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тараща, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, у якому просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 6267,46грн та моральну шкоду - 27000 грн та на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в сумі 5365,08грн та моральну шкоду в сумі 23 000грн.

Позов мотивований тим, що 29.05.2024 о 10 год. 37 хв. ОСОБА_4 перебував поряд з магазином «ТРАШ», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_2 , з яким він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, та на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ними виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Відразу після цього, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи при цьому їх настання, умисно наніс своєю правою рукою один удар в область обличчя ОСОБА_2 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді синця на повіках лівого ока та спинки носа, і поверхневої забійної рани на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 29.05.2024 о 10 год. 41 хв. ОСОБА_4 перебував поряд з магазином «ТРАШ», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_3 , з якою він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, та на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ними виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Відразу після цього, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи при цьому їх настання, умисно наніс своєю правою рукою один удар в область голови ОСОБА_3 та один удар правою рукою в область правого плеча.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді синця в завушній ділянці голови справа та синця по задній поверхні правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За вказаним фактом вироком Таращанського районного суду Київської області від 13.06.2024 ОСОБА_4 визнаний винним у вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України та притягнений до кримінальної відповідальності.

За твердженням позивачів внаслідок дій відповідача їм була завдана матеріальна шкода, оскільки позивачі отримали тілесні ушкодження і вимушені були звертатися до лікарів в різні медичні заклади. За порадами лікарів вимушені були купувати різноманітні ліки, приймати їх та проходити обстеження, що потребувало значних коштів. Мтеріальна шкода ОСОБА_2 становить 6267,46грн, а ОСОБА_3 - 5365,08грн., що підтверджується копіями чеків.

Зазначають, що крім матеріальної шкоди позивачам завдано також і моральної шкоди, оскільки для порушення своїх прав вони вимушені витрачати додаткові зусилля, внаслідок чого вони вимушені відволікатися від своїх справ, що порушує ритм їх життя, забирає багато сил та енергії, оскільки вони є пенсіонерами за віком. Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює у розмірі 27000грн., ОСОБА_3 у розмірі 23000грн.

Рух справи у суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Таращанського районного суду Київської області від 06.09.2024 справу розподілено головуючому судді Разгуляєвій О.В.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

24.09.2024 надійшла заява позивачів про усунення недоліків.

Ухвалою Таращанського районного суду від 25 вересня 2024року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 22 жовтня 2024 року о 12.00год.

22.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що діагнози зазначені позивачами у позові відрізняються від тих, що зазначені в судово-медичній експертизі. Нанесення позивачам легких тілесних ушкоджень було спровоковано хуліганськими діями позивача ОСОБА_2 , який постановою суду був притягнений до адміністративної відповідальності за даним фактом. Також протиправні дії позивачки ОСОБА_3 , яка після інциденту прийшла сама до авто та погрожувала відповідачу та його дружині каменем, провокувала відповідача на протиправні дії.

Крім того, зазначає, що матеріальна шкода є необгрунтованою, оскільки не надано доказів, за які саме послуги чи медичні препарати сплатили позивачі, чи були призначення зроблені лікарем, чи були витрати необхідними для відновлення здоров"я позивачів через протиправні дії відповідача.

Щодо моральної шкоди вказує, що вона не відповідає вимогам розумності та справедливості. Позивачами не надано доказів завдання їм моральної шкоди.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 03.12.2024 клопотання представника відповідача про витребування доказів залишено без задоволення.

Аргументи учасників справи.

Позивачі в судовому засідання 03.12.2024 позовні вимоги підтримали у повному обсязі наполягали на їх задоволенні. 28.01.2025 позивачі в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на вимогах позову наполягають.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, інших клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача в судовому засідання в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, зазначивши про їх необгрунтованість.

Фактичні обставини справи

Суд встановив, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 13.06.2024, справа № 379/614/24, набрав законної сили 26.07.2024, ОСОБА_4 визнаний винним у вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання в виді штрафу (а.с.52-53). Зазначеним вироком встановлено, що 29.05.2024 о 10 год. 37 хв. ОСОБА_4 перебував поряд з магазином «ТРАШ», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_2 , з яким він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, та на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ними виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Відразу після цього, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи при цьому їх настання, умисно наніс своєю правою рукою один удар в область обличчя ОСОБА_2 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді синця на повіках лівого ока та спинки носа, і поверхневої забійної рани на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 29.05.2024 о 10 год. 41 хв. ОСОБА_4 перебував поряд з магазином «ТРАШ», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_3 , з якою він тривалий час перебуває у неприязних відносинах, та на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ними виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Відразу після цього, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи при цьому їх настання, умисно наніс своєю правою рукою один удар в область голови ОСОБА_3 та один удар правою рукою в область правого плеча.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді синця в завушній ділянці голови справа та синця по задній поверхні правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 06.08.2024, справа № 379/851/24 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення. Постановою встановлено, що 29.05.2024 близько 10 год. 30 хв. у м. Тараща, по вул. В. Сікевича, 63/73, біля супермаркету «Треш», ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 чим порушував громадський порядок і спокій громадян, своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП (а.с.123-125).

Згідно медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , 03.06.2024 скарги на зниження зору лівого ока, зі слів хворого травма лівого ока (контузія) 29.05.2024, встановлено діагноз: початкова (травматична) катаракта (а.с.42).

Згідно контрольної картки диспансерного нагляду ОСОБА_3 30.05.2024 встановлено діагноз: струс головного мозку (вулична), забій правого плечового суглоба (а.с.43). ОСОБА_3 31.05.2024 направлено на консультацію до невропатолога, діагноз: струс головного мозку (вулична) (а.с. 47)

Відповідно до розрахунку вартості послуг від 12.06.2024 Медичний Центр "Алекс" , пацієнт ОСОБА_2 сплачено 900грн. за послугу: 2005 ОСТ базовий (диск,макула)2 ока (а.с.45).

У консультаційному висновку спеціаліста від 06.06.2024 ОСОБА_2 встановлено діагноз: початкова (травматична?) катаракта (а.с.46).

Позивачами на підтвердження відшкодування матеріальної шкоди було надано фіскальні чеки №f9f003561d9, №120693, №172965, №a3b546ddad0, №119584, №58243, №10354, №101679, №226355, №166147, №165576, № 48581, №56395, №227361, №226356, №120730, №120715, №101666, №a4ed85d0cb3, №ea79725d3d8 на придбання медикаментів, лікарських засоби ( а.с. 16-20) та чеки UKRNAFTA № 320 та № 191 про сплату за пальне (а.с.22).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність чи відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення або захисту в обраний спосіб.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 523/2163/16-ц (провадження № 61-26889св18) викладено правовий висновок, згідно якого специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Отже, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Положеннями статей 77 - 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Таращанського районного суду Київської області від 13.06.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, доведена вина ОСОБА_4 у спричиненні ОСОБА_2 тілесних ушкодження у виді синця на повіках лівого ока та спинки носа, і поверхневої забійної рани на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді синця в завушній ділянці голови справа та синця по задній поверхні правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Судом не встановлено наявності іншої шкоди (тілесних ушкоджень), завданих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неправомірними діями ОСОБА_4 ..

Консультативний висновок КП Богуславської міської ради "Богуславська центральна лікарня" від 06.06.2024 наданий ОСОБА_2 , запис в медічній картці ОСОБА_2 від 03.06.2024 та запис в медичній картці ОСОБА_3 від 30.05.2024, судом до уваги не приймається, оскільки обставини отримання травм записані зі слів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак з цих доказів не можна дійти висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача ОСОБА_4 , та наслідками у вигляді відповідних діагнозів, встановлених наданими позивачами доказів.

При розгляді справи позивачами не надано доказів існування інших подій, у яких відповідач ОСОБА_4 завдав би їм тілесних ушкоджень, а позовну заяву вони обґрунтовували подіями 29.05.2024 та вироком суду від 13.06.2024.

Оцінюючи чеки на придбання медикаментів в аптеках, суд зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів призначення позивачам відповідних препаратів та їх взаємозв`язок зі спричиненими позивачам легкими тілесними ушкодженнями зазначеними у вироку суду від 13.06.2024.

Щодо наданого розрахунку вартості послуг від 12.06.2024 Медичний Центр "Алекс", пацієнтом ОСОБА_2 сплачено 900грн. за послугу: 2005 ОСТ базовий (диск,макула)2 ока (а.с.45), суд зазначає, про відсутність доказів, що дані витрати пов`язані з отриманням позивачем ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень 29.05.2024.

З наданих позивачами рецептів від 03.06.2024 №114,115,116,117 (а.с.48-51), не можливо встановити які ліки призначались, яким чином вони пов`язані з отриманими легкими тілесними ушкодження, які мали місце відповідно до вироку від 13.06.2024.

Щодо наданих позивачами чеків UKRNAFTA № 320 та № 191 про оплату за пальне, суд зазначає, що в позовній заяві взагалі не обгрунтовано, що позивачами витрачались кошти на пальне і дані витрати пов`язані з отриманими легкими тілесними ушкодженнями позивачами. Крім того, зазначені чеки не містять відомостей, ким саме здійснювалась оплата.

Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивачів щодо стягнення матеріальної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволенню не підлягають.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що нанесення позивачам легких тілесних ушкоджень було спровоковано хуліганськими діями позивача ОСОБА_2 , який постановою суду був притягнений до адміністративної відповідальності за даним фактом та протиправними діями позивачки ОСОБА_3 , яка після інциденту прийшла сама до авто та погрожувала відповідачу та його дружині каменем, оскільки зазначене не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, не спростовує встановлених вироком суду від 13.06.2024 обставин, що неправомірними діями ОСОБА_4 спричинені ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді синця на повіках лівого ока та спинки носа, і поверхневої забійної рани на повіках лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді синця в завушній ділянці голови справа та синця по задній поверхні правого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача спричинено позивачам легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого завдано позивачам моральної шкоди.

Враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнали позивачі, суд вважає, що сума у розмірі 5000грн, кожному, є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З відповідача на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК підлягає стягненню судовий збір у розмірі 393,00 грн.

Керуючись ст. 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 393,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 03.02.2025.

Головуючий:О. В. Разгуляєва