ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9792/24 Головуючий суддя І інстанції Аркатова К. В.
Провадження № 22-ц/818/4220/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про повернення безпідставно набутого майна (коштів)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року, по справі № 638/9792/24, за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про повернення незаконно стягнутих коштів,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «ХТМ», Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про повернення незаконно стягнутих коштів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2019 року по цивільній справі № 638/5589/17 (провадження № 2/638/938/19) було задоволено позов КП «Харківські теплові мережі» до позивачки в цій справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Було стягнуто солідарно з позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відповідача по цій справі - комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 16684 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 38 коп. Вказане рішення набрало законної сили 17 жовтня 2019 року.

Вказала, що на виконання вказаного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 05 травня 2020 року відповідач 21 травня 2020 року отримав виконавчий лист № 638/5589/17. Відповідач (стягувач за результатами розгляду вказаної справи № 638/5589/17) 15 грудня 2020 року звернувся до Дзержинською районного суду м. Харкова із заявою про виправлення помилки в резолютивній частині судового рішення від 06 вересня 2019 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року вказана заява стягувача відповідача у даній справі була задоволена. До резолютивної частини згаданого рішення суду першої інстанції від 06 вересня 2019 року по цивільній справі № 638/5589/17 були внесені виправлення: замість суми стягнення 16684 грн. 38 коп., зазначено меншу суму стягнення 16272 грн. 46 коп. Копію вказаної ухвали представником відповідача (стягувача у згаданій справі) було отримано 23 липня 2021 року.

Разом з тим, стягувач - КП «ХТМ» не звертався до суду у порядку ст. 432 ЦПК України про внесення виправлень (змін) до вже отриманого виконавчого листа, в якому була вказана помилкова сума стягнення та у подальшому надав цей виконавчий лист (без внесення відповідних змін) на примусове виконання вищевказаного рішення суду до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на підставі чого 19 червня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 72050863.

Позивачка зазначила, що при цьому державним виконавцем до постанови про відкриття виконавчого провадження було замість суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі у розмірі 16684 грн. 38 коп. було незаконно зазначено інша сума 16272 грн. 46 коп., яка є саме тією сумою, яку було зазначено у вищевказаній ухвалі суду першої інстанції від 18 грудня 2020 року про виправлення помилки.

Після цього постановою від 20 червня 2023 року, тобто на наступний день після відкриття виконавчого провадження, було стягнено виконавчий збір у розмірі 1627,24 гривни, чим були порушені приписи ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою така постанова мала бути винесена у одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Крім того, державний виконавець з порушенням припису ч. 2 вказаної статті, стягнув виконавчий збір у розмірі 10 відсотків не тієї суми, що була спочатку помилково вказана у виконавчому листі до виправлення помилки у рішенні суду, а з тієї суми, яка була зазначена в результаті усунення цієї помилки та підлягала примусовому стягненню за наданим виконавчим листом, який не містив такого виправлення, тобто в розмірі 1668,43 грн.

Постановою державного виконавця від 20.06.2023 року розмір мінімальних витрат виконавчого провадження було розраховано в сумі 301 грн.

Цього ж дня було винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій зазначено накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а саме: 18200,70 грн.

На підставі пункту 13 розділу 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (Інструкція), 12 липня 2023 року державним виконавцем Мирною Т.В. було видано розпорядження № 72050863, відповідно до якого грошові кошти у сумі 18200,70 грн, що надійшли 11 липня 2023 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 638/5589/17, виданого 05 травня 2020 року судом загальної юрисдикції (Дзержинський районний суд м. Харкова) про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , відповідно до статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно перерахувати у такому порядку: 16272, 46 грн. - на користь КП «Харківські теплові мережі», 1627,24 грн. виконавчого збору, 69 грн. та 232 грн. - витрат виконавчого провадження.

12 липня 2023 року, на виконання приписів ст. 39 п. 21 розділу 3 інструкції, державним виконавцем Шевченківського ВДВС в місті Харкові Мирною Т.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено: «сума боргу, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі». На підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05 травня 2020 року, було закінчене.

Після цього Начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Савенковим С. на реалізацію своїх повноважень, визначених розділом 12 Інструкції та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» була проведена перевірка законності виконавчого провадження № 72050863 по примусовому виконанню виконавчого листа № 638/5589/17 про стягнення заборгованості з оплати послуг теплопостачання.

За результатами вказаної перевірки постановою № 72050863 від 26 липня 2023 року було визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мирної Т.В. такими, що здійснені всупереч вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; скасовано вищевказану постанову про відкриття виконавчого документа № 72050863 від 19 червня 2023 року із зобов`язанням старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мирної Т.В. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень в строк до 26 липня 2023 року.

На виконання вказаної постанови старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мирною Т.В. 26 липня 2023 року винесена постанова про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2023 року про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05 травня 2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 16272,46 грн.

Позивачка ОСОБА_1 також вказала, що ухвалою суду від 13 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2024 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задоволено. Роз`яснено, що ОСОБА_1 має право захистити своє право шляхом звернення до суду з позовом у порядку глави 83 ЦК України.

У позовній заяві посилалась на правову позиції Верховного Суду у постанові від 30 червня 2021 року по справі № 460/2478/19.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з КП «ХТМ» незаконно стягнуті кошти в межах виконавчого провадження № 72050863 від 19 червня 2023 року в розмірі 16272 грн. 46 коп.; стягнути з Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 301 грн. витрат виконавчого провадження; стягнути з казначейської служби України в Харківській області 1627 грн. 24 коп. виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 72050863 від 19 червня 2023 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16272 грн. 46 коп, стягнуті в межах виконавчого провадження № 72050863 від 19 червня 2023 року.

Стягнуто з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 301 грн. 00 коп., стягнуті як витрати виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 72050863 від 19 червня 2023 року.

Стягнуто з Казначейської служби України у Харківській області України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1627 грн. 24 коп., стягнуті як виконавчий збір в межах виконавчого провадження № 72050863 від 19 червня 2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду КП «Харківські теплові мережі» в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні рішення суд неповно виявив обставини справи, які мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального, та процесуального права. Рішення суду не ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженню доказів, а висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, внаслідок чого судом було прийнято неправильне рішення.

Зазначено, що рішення Дзержинського районного суду від 06.09.2019 по справі №638/5589/17 від 06.09.2019 про стягнення заборгованості з відповідачки набрало законної сили 17.10.2019, у добровільному порядку боржниками не виконано, тому КП «ХТМ» скористались своїм законним правом та пред`явило виконавчі листи до стягнення.

Згадане рішення Дзержинського районного суду від 06.09.2019 по справі № 638/5589/17, яке вступило в законну силу, є обов`язковим для виконання на підставі ст.124, ч.1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України. Тому КП «Харківські теплові мережі» вважає, що на законних підставах одержало від ОСОБА_1 грошові кошти, які були присудженні до стягнення вказаним судовим рішенням, а висновок суду що КП «Харківські теплові мережею» було безпідставно набуте майно за рахунок іншої особи, та що з позивача стягнуто без достатньої правової підстави 16272 грн. 46 коп. - не відповідає обставинам справи та порушує норми матеріального права.

Посилається на те, що судом порушено норми процесуального права, а саме відповідно ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання, та повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання. Однак, представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» не було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи, тому він не з`явився у судове засідання, та зміг надати до суду свої заперечення по суті справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 року залишити без змін, оскільки вважає доводи скарги необґрунтованими, безпідставними.

На обґрунтування вказала, що на виконання рішення суду про стягнення з неї заборгованості дійсно був виданий виконавчий лист. На підставі цього виконавчого листа державною виконавчою службою була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження та виконане судове рішення про стягнення коштів з боржника на користь стягувана. Після цього рішеннями самої виконавчої служби ця постанова була скасована як незаконна. Тобто відпала правова підстава для стягнення коштів з боржника на користь стягувача. Вважає, що за таких підстав суд першої інстанції своїм рішенням правильно повернув стягнуті кошти боржнику.

Вказує, що КП «Харківські теплові мережі» своєчасно не скористалося своїм правом на оскарження вказаних постанов № 72059863 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові від 26.07.2023 ( Постанова начальника відділу Станіслава Савенкова та Постанова держаного виконавця Мирної Т.В) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72059863 від 19.06.2023 року. В цих постановах зокрема зазначено «постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені законом України «Про виконавче провадження». Мабуть КП «Харківські теплові мережі» не вбачали в цьому порушення своїх прав стягувача і було повністю згодна з такими рішеннями.

Зауважує, що по даній справі суддею Аркатовою К.В. було призначено 4 (чотири) судових засідання, одне з яких було перенесене через клопотання саме КП «Харківські теплові мережі» на ознайомлення з матеріалами справи, від цього засідання 04.07.2024 року до засідання 26.09.2024 року, на якому було постановлене рішення, пройшло достатньо часу, щоб відповідач зміг самостійно дізнатися про дату та час цього засідання. Вважає, що у відповідача була можливість самостійно дізнатися про дату судового засідання, зокрема на сайті суду. Тому вважає безпідставними доводи скарги про порушення судом норм процесуального права щодо відсутності його відклику в зазначене судове засідання.

Зазначає, що особою, яка підписала та подала до суду апеляційну скаргу, а саме ОСОБА_3 , не надано до суду апеляційної інстанції доказів щодо належного уповноваження її на вчинення будь - яких процесуальних дій у розумінні статті 62 ЦПК України або в порядку самопредставництва.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Дана справа з огляду на ціну позову (18200,70 грн.) є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Колегія суддів відхиляє наведені вище зауваження позивачки щодо відсутності у представниці відповідача Пономаренко Тетяни Ігорівни повноважень на підписання апеляційної скарги, за їх безпідставністю. До апеляційної скарги було додано належну копію довіреності на ім`я представниці відповідача, яка підписана Генеральним директором КП ХТМ Василем Скопенко (а.с. 62 т. 1).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з частинами 2-6 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У матеріалах справи відсутні відомості, що у відповідача у даній справі наявний електронний кабінет і що суд надсилав судові повістки до електронного кабінету відповідача, тож належне повідомлення у даному випадку мало відбуватися у паперовій формі.

Частиною 1 статті 130 ЦПК України визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів справи вбачається, що чергове судове засідання суду першої інстанції 04 липня 2024 року не відбулося у зв`язку з перебування судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 26.09.2024.

26 вересня 2024 року судом ухвалено рішення в справі (а.с.46).

При цьому у матеріалах справи відсутні належні докази, зворотні повідомлення чи інші письмові документи про те, що сторона відповідача була відповідно до вказаних норм ст.ст. 128, 130 ЦПК України завчасно повідомлена про судове засідання, яке відбулося згідно протоколу судового засідання 09.00 26 вересня 2024 року, в якому було ухвалене рішення суду по суті спору, яке наразі розглядається в межах апеляційної скарги відповідача (а.с. 46-47). А тому колегія судді вважає доведеними з цих підстав доводи скарги. Оскільки у даному випадку суд не виконав свого обов`язку про належне повідомлення сторони відповідача про судове вказане засідання, покладати на сторону відповідача процесуальний обов`язок самостійно слідкувати за призначенням судових засідань не відповідає вказаним нормам ст.ст. 128, 130 ЦПК України, а тому суд апеляційної інстанції за безпідставності відхиляє заперечення позивачки, наведені з цього приводу у її відзиві на скаргу.

Отже, суд першої інстанції завчасно не попередив сторону відповідача про перенесення судового засідання на 09.00 26 вересня 2024 року, внаслідок цього розглянув спір по суті в цей день за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про судовий розгляд, тому відповідно до вказаної норми ст. 376 ЦПК України таке процесуальне порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті спору.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно статті 1212 ЦК України зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Вказане відповідає правовим висновкам зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19, провадження №14-175цс21, а також правовим висновкам зробленим Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 475/897/19.

Згідно до наданої позивачкою копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2023 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження (ВП № 72050863) з виконання виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 16272, 46 грн. Зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації та внесення до неї неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 1627,24 грн. (а.с. 2 т.1).

Відповідно до копії виконавчого листа № 638/5589/17, виданого Дзержинський районним судом м. Харкова: Дзержинським районним судом м. Харкова 06.09.2019 року було розглянуто справу за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ха послуги з теплопостачання. Суд вирішив: Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ» Державний ощадний банк України» м. Харків, МФО 351823, Код заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 16 684 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири ) гривні 38 коп. Рішення набрало законної сили 17 жовтня 2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17 жовтня 2022 року. Виконавчий лист видано 05 травня 2020 року (а.с. 11-12 т.1).

Згідно до копії постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 20.06.2023 (ВП № 72050863), при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/5589/17, виданого Дзержинський районним судом м. Харкова, було встановлена сума мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 301,00 грн. (а.с. 13 т.1).

Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 20.06.2023 (ВП № 72050863) при виконанні виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020, було стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь вказаного відділу ДВС 1627,24 грн. виконавчого збору (а.с. 14 т.1).

Згідно до копії постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 20.06.2023 (ВП № 72050863) було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонені законом, які належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 18200,70 грн.(а.с. 15 т.1).

З копії розпорядження № 72050863 старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 12.07.2023 вбачається, що грошові кошти, що надійшли 11.07.2023 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно перерахувати: 16272,46 грн. на відповідний банківський рахунок КП «Харківські теплові мережі» - на його користь; 1627,24 грн. виконавчого збору та 252 грн. витрат виконавчого провадження на відповідний рахунок в Державній казначейській службі України (а.с. 16 т.1).

Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 12.07.2023 (ВП № 72050863) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 16272, 46 грн. закінчено. Припинена чинність арешту боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 17 т.1).

З копії платіжної інструкції № 72050863 від 03 липня 2023 року з рахунку ОСОБА_1 на банківський рахунок стягувача - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції має бути стягнуто 18200,70 грн. на підставі стягнення за ВП № 72050863 з виконання виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова (а.с. 18 т.1).

Згідно витягу з карткового банківського рахунку ОСОБА_1 11.07.2023 року відбуло стягнення за ВП № 72050863 згідно виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020, отримувач Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 19 т.1).

Відповідно до копії постанови № 72050863 від 26.07.2023 року начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Станіславом Савенковим було перевірено виконавче провадження ВП № 72050863 та визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. такими, що здійснені всупереч вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «При виконавче провадження».

Скасована постанова про відкриття виконавчого провадження № 72050863 від 19.06.2023. Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В.

Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення в строк до 26.07.2023. При цьому підставою для такого рішення у згаданій постанові вказані наступні порушення: відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого документа, який не відповідає вимогам, всупереч вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «при виконавче провадження», а саме відсутній підпис уповноваженої посадової особи (а.с. 20 т.1).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Т.В. від 26.07.2023 у ВП № 72050863 згідно постанови про перевірки виконавчого провадження було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2023, що була видана ОСОБА_4 , при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/5589/17 виданий 05.05.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 16272, 46 грн. (а.с. 22 т.1).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно до ч.ч. 1-5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу.

Позивачка на підтвердження наведених у позові обставин не надала до суду копії рішення суду першої інстанції по справі № 638/5589/17 (провадження № 2/638/938/19) про стягнення з неї заборгованості за надані відповідачем послуги, яке було предметом спірного виконавчого провадження, а також копії ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 про виправлення помилки у резолютивній частині вказаного рішення суду, що відповідно до ч. 5 ст. 177 у взаємному зв`язку з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України є її процесуальним обов`язком додати до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), або письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. При цьому позивачка не заявляла про неможливості подання копії рішення суду до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Така процесуальна поведінка позивачки викликає у суду апеляційної інстанції сумніви у добросовісному здійсненні нею своїх процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо доказів, а тому відповідно до ст. 2, ч. 7 ст. 82 ЦПК України суд апеляційної інстанції самостійно отримав з ЄДРСР копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 05 травня 2020 року по справі № 638/5589/17 (провадження № 2/638/938/19), яке є публічному доступі в мережі Інтернет за покликанням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/84751243, а також копію ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 про виправлення помилки у резолютивній частині вказаного рішення суду, див. у загальному доступі в ЄДРСР в мережі Інтернет за покликанням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/93639033.

Так, рішенням Дзержинського районного суду від 06.09.2019 у справі № 638/5589/17 (провадження № 2/638/938/19) позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ» Державний ощадний банк України» м. Харків, МФО 351823, Код заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 16 684 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири ) гривні 38 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р НОМЕР_2 в ФХОУ ПАТ »Державний ощадний банк України» м. Харків, МФО 351823, Код інфляційні витрати в розмірі 4252,79 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят дві гривні) 79коп., три відсотки річних в розмірі 635,61 грн (шістсот тридцять п*ять гривень 61 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р НОМЕР_2 в ФХОУ ПАТ »Державний ощадний банк України» м. Харків, МФО 351823, Код судові витрати у розмірі 1600, 00 грн. по 800,00грн. (вісімсот гривень) з кожного.

При цьому вказаним рішення суду, яке є чинним, були встановлені наступні обставини справи, які відповідно до норми ч. 5 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення по цій справі.

«КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідачі ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) користуються вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердили свою згоду на отримання вказаних послуг , що і призвело до виникнення між ними та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_3 .

За період з 01.04.2013 р. по 30.04.2016 р. в розмірі 16 684 грн. 38 коп. відповідачі не сплатили за послуги з теплопостачання що підтверджено наданими розрахунками. Надання послуги підтверджується актами включення та відключення житлового будинку до джерела теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 , які додані до матеріалів справи за вказаний період в позовній заяві.

З відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 16 684, 38 грн. за період з 01.06.2013 по 30.04.2016 р. , інфляційні витрати в розмірі 4252, 79 грн. та 3 % річних в розмірі 635, 61 грн.»

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року у справі № 638/5589/17, провадження № 2-во/638/217/20, за заявою КП «Харківські теплові мережі» було виправлено описку в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 по справі № 638/5589/17 за позовом комунального підприємства „Харківські теплові мережі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Другий абзац резолютивної частини рішення викладений в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р НОМЕР_1 в ФХОУ ПАТ» Державний ощадний банк України» м. Харків, МФО 351823, Код заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 16 272,46 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят дві) гривні 46 коп.».

Суд першої інстанції у згаданій ухвалі вказав, що заява підлягає задоволенню, оскільки дійсно в рішенні допущено арифметичну помилку та не вірно вказано суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів, з урахуванням застосування строку позовної давності.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наведених вище обставин вбачається, що виконавче провадження у даному випадку було відкрито на підставі згаданого рішення Дзержинського районного суду від 06.09.2019 у справі № 638/5589/17 (провадження № 2/638/938/19), яке дотепер є чинним і тому є обов`язковим для виконання на підставі ст.124, ч.1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України.

Вказаною вище ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року у справі № 638/5589/17 було виправлено арифметичну помилку щодо розміру відшкодування. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом вказаної постанови № 72050863 від 26.07.2023 року начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Станіславом Савенковим про перевірку виконавчого провадження ВП № 72050863 арифметична помилка по суті не вплинула на законність примусового стягнення в межах виконавчого провадження ВП № 72050863. За змістом постанови від 19 червня 2023 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження (ВП № 72050863) з виконання виконавчого листа № 638/5589/17, виданого 05.05.2020, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги теплопостачання у тому розмірі заборгованості 16272, 46 грн., яку було зазначено в результаті виправлення помилки суду, тобто зазначена сума у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП 72050863, а також інші стягнуті в межах виконавчого провадження суми по суті були обґрунтовано та відповідно до чинного рішення суду стягнуті з позивачки боржника на користь відповідача стягувача у виконавчому провадженні, а також державної виконавчої служби.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачкою не спростована сама підстава яка була встановлена судом першої інстанції для стягнення вказаної суми заборгованості невиконання споживачем грошового зобов`язання за надані КП «ХТМ» послуги з теплопостачання. Отже відповідач у даному випадку отримав стягнуті на підставі законного рішення суду грошові суми з належних правових підстав, а тому у суду відсутні підстави для застосування норм ст.ст. 1212, 1213 ЦК України. Покладені в основу обґрунтування позовних вимог та у відзиві на апеляційну скаргу аргументи позивача щодо правових наслідків від скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та необхідності застосування норм ст.ст. 1212, 1213 ЦК України не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Наведені з цього приводу доводи скарги є обґрунтованими та відповідають встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи.

Отже, помилка у сумі стягнення, яка була зазначена у виконавчому листі, не вплинула на зміст постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій було правильно вказану суму, яка згодом й була обґрунтовано стягнута в межах виконавчого провадження.

Виявлене у вищевказаній постанові від 26.07.2023 недоліки виконавчого провадження ВП № 72050863, відсутність підпису у виконавчому листі, як і виявлена судом помилка у виконавчому листі у розмірі стягнення, яка не вплинула на зміст постанови про відкриття виконавчого провадження, - у даному випадку мають формальний характер. За наявності чинного законного рішення суду про стягнення суми, яке має обов`язкову силу, такі помилки не вплинули на законність та обґрунтованість стягнення в межах виконавчого провадження, яке відбувалося відповідно до того розміру суми стягнення, яка була визначена ухвалою суду першої інстанції від 18 грудня 2020 року у справі № 638/5589/17 (провадження № 2-во/638/217/20) про виправлення арифметичної помилки. У даному випадку скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відбулося з мотивів усунення недоліків виконавчого листа, які по суті не вплинули на обґрунтованість та законність виконавчого провадження та не усунули законні підстави у проведеному примусовому стягненні, а тому доводи позову щодо безпідставності стягнення в межах виконавчого провадження належним чином не доведені та не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно (кошти) не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 - 1214 ЦК України).

Положення вказаної норми стосуються позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Такі висновки щодо застосування положень статті 1212 ЦК України є сталими у судовій практиці та викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17, провадження № 12-125гс18; від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, провадження № 12-182гс18; від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17, провадження № 14-32цс19; та у постановах Верховного Суду від 28 грудня 2021 року у справі № 911/1101/21, від 06 червня 2022 року у справі № 903/142/21 та ін.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза межами підстав, передбачених законом, іншими правовими актами чи правочином.

З вищевказаних підстав та правового обґрунтування колегія суддів вважає, що позивачка не довела безпідставність встановленого судом першої інстанції цивільно-правового обов`язку по сплаті заборгованості, що відповідач, який надав їй відповідні послуги, безпідставно збагатився за її рахунок, а тому за відсутності помилки при здійсненні виконавчого провадження щодо розміру стягнення заборгованості та виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження - її права у даному випадку не були порушені. Тому у задоволенні позову слід відмовити, за недоведеності заявлених у ньому підстав. Той факт, що постанова про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору були ухвалені на наступний день після відкриття виконавчого провадження не впливає на його законність та вказані висновки суду не спростовує.

Інші доводи позову та наведені у відзиві на скаргу аргументи у контексті вищевказаних обставин не мають правового значення для законності та обґрунтованості стягнення заборгованості за рішенням суду, а тому колегія суддів їх відхиляє.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» -задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про повернення незаконно стягнутих коштів залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 03 лютого 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М. Мальований.

О.В. Маміна.