РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/5740/17

Провадження № 22-ц/4815/146/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Андрошулік І. А.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року у складі судді Тимощука О.Я., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на невиконання позивачем ухвали суду про витребування доказів та відсутність належної реакції суду. Пояснює, що 01.10.2024 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі №569/5740/17 ініційоване питання щодо відновлення втраченого судового провадження та роз`яснено учасникам справи, що для відновлення судового провадження справи N 569/5740/17 суду необхідно надати наявні у їх розпорядженні: 1) позовну заяву; 2) розрахунок заборгованості; 3) інші додатки до позовної заяви згідно переліку. Додає, що На виконання вищезазначеної ухвали відповідач повідомив, що не отримував копії позовної заяви з додатками, не отримував повісток, ухвал або судових рішень суду по справі; більш того відповідач надав усі наявні копії документів, у тому числі і копію кредитного договору, що був предметом спору, на підставі якого постановлено рішення суду. Зазначає, що в свою чергу Акціонерне Товариство «Сенс Банк» залишило вищезазначену ухвалу без уваги та без виконання, що прямо перешкоджає розгляду справи, а суд першої інстанції таке ухилення залишив без уваги. Вказує на порушення принципу рівності у судовому процесі та перекладення обов`язків зі збирання доказів чи виконання інших процесуальних дій на сторону, яка має обмежений доступ до ресурсів або можливостей. Вважає, що для відновлення провадження докази, які зобов`язано надати ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/5740/17від 01.10.2024 року, для відновлення провадження не будуть мати жодного фундаментального значення (в тому числі і для перегляду заочного рішення). Зазначає, що ненадання позивачем примірника позовної заяви по цивільній справі № 569/5740/17 не є перешкодою для відновлення матеріалів справи № 569/5740/17, оскільки факт тотожності предмету спору можна вважати преюдиційним. Додає, що на виконання вимог ухвали суду від 01.10.2024 року Архівом Рівненського міського суду Рівненської області надано копію заочного рішення від 30.11.2017 року, що дає змогу встановити сутність та обставини справи. Зазначає, що заявником подано заяву про відновлення втраченого провадження судового провадження в частині ухваленого рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/5740/17 від 30 листопада 2017 року за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі поданої позовної заяви та наданих Банком розрахунків і доказів на підтвердження заявлених вимог, а саме підлягають відновленню позовна заява, розрахунок заборгованості та інші докази, подані разом із позовом ПАТ «Укрсоцбанк» на підтвердження заявлених вимог. Отже, висновок суду в ухвалі від 06.11.2024 р. «заявниця посилається у вказаному клопотанні про право на судовий захист, але в чому саме відновлення матеріалів цивільної справи 7-річної давності допоможе реалізувати це право не зазначено» не відповідає дійсності, адже заявницею чітко визначено, у якій частині судове провадження вимагає відновлення та чітко вказує на порушення норм чинного законодавства, а саме щодо заборони подвійного стягнення, адже Банком подано позов до того самого відповідача з тих самих підстав. Покликається на те, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, не дослідивши рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 256/10 від 08.12.2010 р., а, отже, правовий висновок побудував на припущені, що забороняється цивільно-процесуальним законом. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти направити справу для продовження розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Акціонерне товариство «Сенс банк» вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Судом встановлено, що до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження звернулася ОСОБА_1 . У заяві просила суд відновити судове провадження за її заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно довідки, складеної секретарем Рівненського міського суду Рівненської області Г.А. Костючок від 03.10.2024 року, цивільна справа № 569/5740/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, знищена по закінченню терміну зберігання. Оригінал рішення по даній справі знаходиться в наряді оригіналів рішень, ухвал, постанов по цивільних справах за 2017 рік.

На виконання вимог ухвали суду від 01.10.2024 року Архівом Рівненського міського суду Рівненської області надано копію заочного рішення від 30.11.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Норми ЦПК України не містять законодавчого визначення поняття «втрачене судове провадження», однак, виходячи з їх змісту, під втратою судового провадження слід розуміти повну або часткову втрату цивільної справи, якій присвоєно певний порядковий номер та заведено статистичну картку та у якій має місце відображення усіх процесуальних дій та актів в рамках такого провадження. При цьому з урахуванням ст. 402 ЦПК України відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи позовного, наказного чи окремого провадження, яке було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про його закриття.

Таким чином, безпосереднім об`єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої цивільної справи. Предметом відновлення є зміст окремих процесуальних документів чи їх частин, що містились у втраченій цивільній справі.

У свою чергу частинами 1-3 статті 494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим (п.5 ч.2 ст.491 ЦПК України).

У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення.

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина рішення про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі. Це зумовлено тим, що наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал. Винятком можуть бути лише випадки неможливості відновлення судом повного тексту судового рішення, а відновлення та викладення судом його резолютивної частини є достатнім для реалізації особою захисту свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу (наприклад, отримання дубліката виконавчого документа, скасування заходів забезпечення позову тощо).

Як встановлено судом, цивільна справа № 569/5740/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості була повністю знищена, а сторонами у свою чергу не надано документів та матеріалів, які стосуються зазначеної справи, про надання яких було роз`яснено учасникам справи в ухвалі від 01.10.2024 року, а саме: 1) позовної заяви; 2) розрахунку заборгованості; 3) інші додатки до позовної заяви згідно переліку позовної заяви.

Заявниця не вказує, коли ій стало відомо про існування заочного рішення у справі № 569/5740/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 посилається в заяві на те, що про вказане рішення їй стало відомо з відповіді Головного Центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 11.03.2024 року, надісланої адвокату Оксані Сиськовій.

Однак, з вказаного документу вбачається, що Державна прикордонна служба України повідомляє адвоката про наявність ухвали суду про тимчасове обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_2 , постановлену у справі № 569/1043/15. Зазначене спростовує дододи ОСОБА_1 про те, що тільки у березні 2024 року їй стало відомо про існування заочного рішення у справі № 569/5740/17.

У 20 березня 2024 ОСОБА_2 подавала до суду заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у справі № 569/5740/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Як видно з цієї заяви ОСОБА_2 була обізнана про предмет спору у справі № 569/5740/17, так як у заяві вказувала, що банк позивався про стягнення боргу за кредитним договором № 191А від 06.05.2008 року. При цьому, ОСОБА_2 зазначала, що ані позовної заяви, ані заочного рішення не отримувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення ч. 1 ст. 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

Частиною 3 ст. 494 ЦПК України встановлено, що у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Виходячи з того, що у даному випадку недостатньо зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, оскільки їх не було надано учасниками справи на вимогу суду, суд позбавлений можливості у відповідності до вимог ст. 494 ЦПК України відновити втрачене судове провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено 31 січня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.