Справа № 355/1620/24
Провадження № 2/355/93/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
секретаря судового засідання Верби Ю.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державних актів на земельні ділянки та визнання права власності на спадкові земельні ділянки -
Однак рішенням Баришівського районного суду Київської області у цивільній справі №1001/1817/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області Капишіна Наталія Миколаївна про визнання заповіту нікчемним позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано заповіт ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Капишіною Наталією Миколаївною, 23 жовтня 2007 року на користь ОСОБА_2 нікчемним.
За життя ОСОБА_3 склала ще один заповіт від 21.05.2007 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Назарчук Н. В, згідно якого належну їй на праві власності земельну ділянку площею 7,252 га, яка розташована за адресою: Київська область, Баришівський район Морозівська сільська рада, діл. 12 (діл. 1), 12-а, (діл. 2), заповідала позивачу по справі, ОСОБА_1 .
Рішеннм Баришівського районного суду Київської області у цивільній справі №355/2135/13-ц був визначений позивачу ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.02.2014 року позивач звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Про існування рішення Баришівського районно суду Київської області у цивільній справі № 2-89/12 від 04.01.2012 року позивач дізнався 15.08.2023 року від свого представника, яка на адвокатський запит отримала рішення Баришівського районного суду від 04.12.2012 у цивільній справі №2-89/12.
На даний час рішення Баришівського районного суду Київської області від 04.01.2012 року у цивільній справі №2-89/12 скасоване.
В зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду про скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 04.01.2012 року у цивільній справі №2-89/12 про визнання права власності .
06.03.2024 року Київським апеляційним судом була винесена постанова якою апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката Куценко Н.В. - була задоволена. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 04.01.2012 року- апеляційним судом скасоване та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа: управління Держкомзему у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовлено.
Однак оформити свої спадкові права на спадкові земельні ділянки в нотаріальній конторі в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не має змоги в зв`язку з тим, що існують державні акти які необхідно скасувати, а саме:
В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 19.08.2024 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Проведення підготовчого засідання призначено на 12.09.2024р., проведення судового засідання було призначено на 21.01.2025 р.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином на сайті Судової влади України.
12.09.2024 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача Куценко Н.В. - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.02.2011 р. (а.с. 12).
Зі змісту постанови від 06.03.2024 року Київським апеляційним судом була винесена постанова якою апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката Куценко Н.В. - була задоволена. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 04.01.2012 року- апеляційним судом скасоване та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа: управління Держкомзему у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовлено ( а.с. 34-38).
Зі змісту копії державного акту ЯБ №501240 на право власності на земльну ділянку загальною площею 7,252 га., розташовану на території Морозівського старостинського округу (бувшої Морозівської сільської ради) Броварський (бувший Баришівський) район Київська область, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка належала ОСОБА_3 ( а.с.25).
Згідно заповіту складеного від імені ОСОБА_3 від 21.05.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Назарчук Н. В, належну їй на праві власності земельну ділянку площею 7,252 га, яка розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (діл. 2), спадкодавець заповіла позивачу - ОСОБА_1 . (а.с. 32).
Листом державного нотаріуса Малиновською Н.В. Баришівської державної нотаріальної контори №926/02-14 від 22.08.2023р., було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.24).
Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.
Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.
Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.
Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з відсутністю право встановлюваних документів.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, у позовній заяві позивач не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування державних актів на земельні ділянки та визнання права власності на спадкові земельні ділянки - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева