Справа № 212/7749/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/7749/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні брали участь:

позивач - ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

06.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визначити додатковий тримісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що з 14.04.1990 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними на підставі договору міни від 09.02.1996 року була придбана у власність двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто кожному з подружжя належало по частці зазначеної квартири. В серпні 2022 року ОСОБА_2 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в квартирі вчинив скандал, побив посуд, скло у вікнах, після чого зібрав частину своїх особистих речей та пішов з дому. До цього випадку аналогічні скандали та сварки, ініціатором яких був ОСОБА_2 , траплялися неодноразово, у таких випадках ОСОБА_2 уходив з дому та проживав з іншою жінкою, але через деякий час повертався в сім`ю та сімейно шлюбні відносини між ними поновлювались. Однак після сварки, яка мала місце в серпні 2022 року ОСОБА_2 тривалий час не повертався до дому та не виходив на зв`язок, тому вона 30.04.2024 року з метою розшуку чоловіка звернулася до правоохоронних органів, якими було встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після отримання свідоцтва про смерть чоловіка, 28.06.2024 року звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом з метою поновлення свого права на спадкування після смерті чоловіка.

06.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

21.10.2024 року за клопотанням представника відповідача судом було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 ; копію актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та копію актового запису про смерть ОСОБА_2

08.11.2024 року на виконання ухвали суду від 21.10.2024 року на адресу суду надійшли: повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян актового запису про смерть № 468 від 20.12.2022 року відносно ОСОБА_2 та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб № 80 від 14.04.1990 року.

03.12.2024 року на виконання ухвали суду від 21.10.2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2

08.01.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила його задовольнити.

В судове засіданні представник відповідача не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність, враховуючи зібрані у справі докази.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що вона з 1994 року знайома з сім`єю ОСОБА_4 , оскільки вони проживали по сусідству в одному під`їзді, на одній сходовій площадці. У зв`язку з чим їй відомо, що чоловік позивачки зловживав алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння часто вчиняв сварки та бійки, а останнього разу побив у квартирі скло на вікнах. Після таких скандалів чоловік позивачки часто уходив з дому, та після останньої сварки, до квартири більше не повертався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що з 1997 року знайома з сім`єю ОСОБА_4 , з якими проживала по сусідству, в одному під`їзді, поверхом вище. У зв`язку з чим їй відомо, що чоловік позивачки зловживав алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння часто вчиняв сварки та бійки, після чого часто уходив з дому, та через деякий час повертався, але після того як він пішов останнього разу більше не повертався та вона його більше не бачила.

Заслухавши показання позивачки, свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - 14.04.1990 року зареєстрували шлюб (а.с.41-42).

Згідно Договору міни квартири, посвідченого 09.02.1996 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Глущенко О.А., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно даним, внесеним до паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.12) та довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 07.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 05.06.1997 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно довідки, виданої ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області 08.05.2024 року, за заявою ОСОБА_1 про встановлення місцезнаходження розшукуваної особи від 30.04.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

19.06.2024 року ОСОБА_1 видано повторно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10,51).

21.06.2024 року за заявою ОСОБА_1 , Другою Криворізькою нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.47-56). З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не зверталися.

28.06.2024 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловікові ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини, не підтверджується документально факт спільного проживання спадкоємиці з померлим чоловіком та неможливо встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців померлого.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі №522/17925/16 (провадження № 61-1122св22).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі №405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно якого при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто кінцевим строком на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем є 18.05.2023 року.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивачка наголошувала, що нею пропущено строк, визначений статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини у зв`язку із відсутністю відомостей про факт смерті чоловіка, який зловживав спиртними напоями, негативно поводив себе в сім`ї, неодноразово залишав спільне місце проживання, а через деякий час повертався, внаслідок чого вона не відразу розпочала розшук чоловіка. При цьому матеріали справи не містять доказів про те, що хтось із подружжя ініціював питання розірвання шлюбу; та згідно встановлених судом обставин позивачка відразу після отримання свідоцтва про смерть чоловіка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, яка складається з частини двокімнатної квартири, придбаної подружжям під час шлюбу, в якій фактично проживає позивачка.

На підставі викладеного, суд погоджується з доводами позивачки про поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

При цьому суд зазначає, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка - ОСОБА_2 , у зв`язку з наведеними обставинами, враховуючи також, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого, відомостей про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, спадщина відповідно до вимог ст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, спадщина складається з частини двокімнатної квартири, в якій фактично проживає позивачка, яка іншого житла не має, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , тривалістю в три місяці, з дня набранням рішенням суду законної сили.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна