Справа № 712/7314/24
Провадження № 2/712/347/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі БІЛИК О.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Олененка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності. Просить суд здійснити поділ домоволодіння в АДРЕСА_1 з припиненням права спільної часткової власності, а саме: будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності, до складу якого входить: Житловий будинок А-1 загальною площею 150,3 кв.м. Житлова прибудова А1-1; Прибудова а; Прибудова а1; Прибудова а2; Підвал пд.; Сарай В; Сарай в; Гараж-В; Погріб Д; Вбиральня Є; Ворота з хвірткою - №1; Огорожа № 2; Водо колонка № 3; Огорожа - №4; Підпірна стінка № 5; Вимощення І. Право власності на 1/2 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 припинити, скасувавши відповідні записи про державну реєстрацію права власності.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 20 грудня 1978 року на підставі договору купівлі-продажу, він придбав 1/2 частину домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 . Домоволодіння складалось з житлового будинку «А», загальною площею 35,2 кв.м. та житлового будинку «Б», загальною площею 25,7 кв.м. Житлові будинки розміщені на земельній ділянці площею 566 кв.м.

При цьому в його користування відійшов житловий будинок «А». Інша частина домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1978 № 1-8114 належала ОСОБА_2 .

Позивач у позові зазначає, що згідно з рішенням Соснівського райвиконкому № 433 від 04.07.1983 він здійснив добудову до житлового будинку «А» для розміщення кухні, котельні, вхідного тамбуру та санвузла.

Згідно з рішенням Соснівського райвиконкому № 661 від 17.12.1985, враховуючи погодження співвласника, по умовам газифікації, він добудував вхідний тамбур, а також перебудував сарай літ.Б в гараж. Вказані добудови відбувались за згодою іншого співвласника, про що зазначено в самому рішенні.

Рішенням Виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів №549 від 14.12.1988 іншого співвласника домоволодіння, а саме громадянина ОСОБА_2 в рахунок зносу його домоволодіння заселено в квартиру АДРЕСА_2 . За наслідками цього житловий будинок літ.Б., належний ОСОБА_2 знесено.

Разом з тим, незважаючи на знесення частини будинку, за ОСОБА_2 залишилась реєстрація права власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Черкаси наявний актовий запис про смерть № 1024 від 16.04.2009, складеного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

05.05.2023 Позивач провів технічну інвентаризацію свого домоволодіння та виготовив технічний паспорт на будинок садибного типу. За наслідками технічної інвентаризації інженером з технічної інвентаризації складено новий технічний паспорт з урахуванням відповідних перебудов 1985 році та 1990 році, самочинного будівництва не виявлено, а також складено акт, яким встановлено знесення будинку літ. «Б» та сарай, які входили до складу домоволодіння.

06 червня 2024 року позивач від Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації отримав інформацію про зареєстроване право власності № 5364, згідно з якою 1/2 частка права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013 залишається зареєстрованою за померлим ОСОБА_2 .

В обгрунтування підстав звернення до суду з указаним позовом Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю іншого співвласника ОСОБА_2 він не має можливості подати до державного реєстратора заяву про знищення майна та не має можливості припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, поділивши частки в домоволодінні в натурі. При цьому Позивач постійно проживає в будинку, з відповідними організаціями укладено договори на отримання водопостачання та водовідведення, електропостачання, у позивача оформлені відповідні особові рахунки. В домоволодінні позивач проживає сам. За таких обставин право позивача на припинення спільної часткової власності та поділ майна в натурі можливо захистити тільки в судовому порядку.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Олененко О.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Черкаської міської ради Кирман В. в судове засідання не з`явився. Скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 1978 року Позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 . Домоволодіння складалось з житлового будинку «А», загальною площею 35,2 кв.м. та житлового будинку «Б», загальною площею 25,7 кв.м. Житлові будинки розміщені на земельній ділянці площею 566 кв.м.

Іншим співвласником домоволодіння в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1978 № 1-8114 був ОСОБА_2 , який помер, що підтверджується відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Черкаси, відповідно до якої проведеною перевіркою по архіву виявлено актовий запис про смерть № 1024 від 16.04.2009, складеного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з рішенням Соснівського райвиконкому № 433 від 04.07.1983 ОСОБА_3 здійснив добудову до житлового будинку «А» для розміщення кухні, котельні, вхідного тамбуру та санвузла.

Згідно з рішенням Соснівського райвиконкому № 661 від 17.12.1985, по умовам газифікації, ОСОБА_1 добудував вхідний тамбур, а також перебудував сарай літ.Б в гараж. Вказані добудови відбувались за згодою іншого співвласника, про що зазначено в самому рішенні.

Рішенням Виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів №549 від 14.12.1988 іншого співвласника домоволодіння, а саме громадянина ОСОБА_2 в рахунок зносу його домоволодіння заселено в квартиру АДРЕСА_2 . За наслідками цього житловий будинок літ.Б., належний ОСОБА_2 знесено.

Разом з тим, відповідно до інформації про зареєстроване право власності від 06.06.2024, наданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації 1/2 частка права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 залишається зареєстрованою за померлим ОСОБА_2 .

У відповідності до «Технічного паспорта на будинок садибного типу № 11 по узвозу Мисливському м. Черкаси, складеного за наслідками технічної інвентаризації інженером з технічної інвентаризації, на замовлення Позивача, ОСОБА_1 фактично користується будинком садибного типу в АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 150,3 кв.м., житлової прибудови А1-1; прибудови а; прибудови а1; прибудови а2; підвалу пд.; сараю В; сараю в; гаража-В; погріба Д; вбиральні Є; воріт з хвірткою - №1; огорожі № 2; водоколонки № 3; огорожі - №4; підпірної стінки № 5; вимощення І.

У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено також ст. 41 Конституції України, відповідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Вказане міститься постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18 (провадження № 61-46123св18).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом із тим, статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Вказана норма не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, слід дійти висновку про те, що зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі знищення об`єкта нерухомого майна або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. Розділ Державного реєстру прав закривається державним реєстратором одночасно із проведенням державної реєстрації припинення речових прав, обтяжень речових прав, про що державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 цього Закону).

Крім того, в силу пункту 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 передбачено, що для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта).

Таким чином, враховуючи, що існує технічна можливість поділу спірного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно розміру часток його співвласників, а також те, що у зв`язку зі смертю іншого співвласника ОСОБА_2 . Позивач не має можливості подати до державного реєстратора заяву про знищення майна та не має можливості припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, поділивши частки в домоволодінні в натурі, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині поділу домоволодіння АДРЕСА_1 , з припиненням права спільної часткової власності, а саме: будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності, до складу якого входить: Житловий будинок А-1 загальною площею 150,3 кв.м. Житлова прибудова А1-1; Прибудова а; Прибудова а1; Прибудова а2; Підвал пд.; Сарай В; Сарай в; Гараж-В; Погріб Д; Вбиральня Є; Ворота з хвірткою - №1; Огорожа № 2; Водо колонка № 3; Огорожа - №4; Підпірна стінка № 5; Вимощення І.

Крім того, з огляду на те, що належна на праві власності ОСОБА_2 1/2частина будинковолодіння АДРЕСА_3 фізично знищена, право власності на 1/2 частку будинковолодіння в АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 підлягає припиненню, що є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у виді припинення права власності на об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 265, 268, 273, 274-279, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Здійснити поділ домоволодіння в АДРЕСА_1 з припиненням права спільної часткової власності, а саме: будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, до складу якого входить: житловий будинок А-1 загальною площею 150,3 кв.м.; житлова прибудова А1-1; прибудова а; прибудова а1; прибудова а2; підвал пд.; сарай В; сарай в; гараж-В; погріб Д; вбиральня Є; ворота з хвірткою - №1; огорожа № 2; водоколонка № 3; огорожа - №4; підпірна стінка № 5; вимощення І.

Право власності на 1/2 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 припинити, скасувавши відповідні записи про державну реєстрацію права власності.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Черкаська міська рада, , адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36.