Провадження №: 2/755/42/25
УХВАЛА

про відмову у витребуванні доказів

"03" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича, про витребування доказів, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Задоволено клопотання ТОВ «Діджи Фінанс» про витребування доказів, витребувано у АТ «Перший Міжнародний Український Банк» первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжна інструкція, меморіальний ордер, тощо), як доказ перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 в сумі 5 000,00 грн на виконання умов кредитного договору від 13 липня 2021 року № 1.

06 січня 2025 року (передано судді Хромовій О.О. 20 січня 2025 року) до суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е. про витребування доказів, а саме: просить витребувати в АТ «Перший Міжнародний Український Банк» () відомості про перерахування коштів ТОВ «Компані Інвест Фінанс» (попередня назва - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс»), , на користь ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ТОВ «Діджи Фінанс» подано запит до АТ «Перший Міжнародний Український Банк» щодо отримання доказів перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 . Оскільки запитувана інформація містить інформацію, що становить банківську таємницю, АТ «Перший Міжнародний Український Банк» відмовлено у наданні інформації.

У зв`язку із неможливістю самостійного отримання доказів, просить клопотання задовольнити.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 83 ЦПК України встановлено правила подачі доказів.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із частиною другою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( стаття 127 ЦПК України).

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Подане представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенком М.Е., клопотання про витребування доказів не містить клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, на подачу клопотання про витребування доказів.

Окремо суд звертає увагу представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е., що повторно подане клопотання про витребування доказів також не містить вказівки на період, за який підлягає інформація, імовірну дату здійснення переказу, суму такого переказу. Представником позивача не обгрунтовано необхідність витребування інформації за неконкретизований період часу.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що разом з позовом позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: про витребування у АТ «Перший Міжнародний Український Банк» первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжна інструкція, меморіальний ордер, тощо), як доказ перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок відповідача за № НОМЕР_1 в сумі 5 000,00 грн на виконання умов кредитного договору від 13 липня 2021 року № 1.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року вказане клопотання задоволено та витребувано у АТ «Перший Міжнародний Український Банк» () відомості про перерахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 за

№ НОМЕР_1 в сумі 5 000,00 грн на виконання умов кредитного договору від 13 липня

2021 року № 1. Встановлено строки для подачі вказаних доказів до суду.

Таким чином, при поданні позовної заяви до суду позивач скористався правом заявити клопотання про витребування доказів. Вказане клопотання було задоволено судом. Станом на дату постановлення даної ухвали витребовувана інформація чи повідомлення про неможливість її надання до суду не надходили.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно положень пункту 1 частини другої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала Верховного Суду від 06 вересня 2018 року, справа №552/2378/17).

Витребування доказів судом має бути застосовано як виключення, а не як правило. Сторона не має зловживати правом клопотати про витребування доказів для отримання якої-небудь інформації, що може бути використана для доведення обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, враховуючи заявлені вимоги, наявні у матеріалах справи документи, суд вважає, що клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 83, 84, 259, 260, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича, про витребування доказів, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню. Відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Суддя О.О. Хромова