Єдиний унікальний номер: 378/142/25
Провадження № 2/378/117/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зняття арешту з майна -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною заявою звернувся ОСОБА_1 , з посиланням на те, що 26.06.2009 між ним та АТ "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК" (нова назва ПАТ "Креді Агріколь Банк") було укладено кредитний договір № 33/720698, згідно якого він отримав в кредит грошові кошти та зобов`язувався їх повернути у визначений термін та сплатити проценти за користування коштами. Заочним рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 22.07.2011 у справі №2-14, яке набрало законної сили 18.08.2011, було стягнуто з нього заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 21450,62 грн., судовий збір у розмірі 214,51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. та 630 грн. витрат, пов`язаних з оплатною оголошення про виклик відповідача у газеті "Урядовий кур`єр", на загальну суму 22415,13 грн.. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2-14 від 06.06.2011 та відкрито виконавче провадження в межах якого накладено арешт на все майно позивача.

Заявник просить зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою Ставищенського районного відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 29231293 від 01.12.2011 в межах виконавчого провадження № 29231293 та стягнути судові витрати.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів позову вбачається, що на виконанні у Таращанському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) перебувало виконавче провадження № 29231293 з примусового виконання рішення Ставищенського районного суду Київської області від 22.07.2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 33/720698 від 26.06.2009 у розмірі 21450,62 грн., судовий збір у розмірі 214,51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. та 630 грн. витрат, пов`язаних з оплатною оголошення про виклик відповідача у газеті "Урядовий кур`єр", на загальну суму 22 415,13 грн., за яким стягувачем є ПАТ «Креді Агріколь Банк», яке в подальшому було замінено на ТОВ «Кредекс-Фінанс», боржником - ОСОБА_1 16.04.2014 виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49, виконавчий документ направлений за належністю до іншого відділу ДВС.

Оскільки ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 904/51/19 (провадження N 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі N 577/4541/20 (провадження N 61-8240св21),

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі N 577/4541/20 (провадження N 61-8240св21) Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Доводи касаційної скарги Верховний Суд до уваги не бере, оскільки суди повинні були відмовити у відкритті провадження у справі з наведених вище правових підстав, а не розглядати спір по суті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Так як, згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі,сплачену позивачем суму судового збору слід повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкриті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зняття арешту з майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом подачі відповідної скарги до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 90 копійок, сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 24 січня 2025 року в зв`язку з закриттям провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 3 лютого 2025 року.

Суддя Т. Н. Скороход