Справа № 135/1363/24
Провадження №2/135/9/25
РІШЕННЯ

іменем України

29.01.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судових засідань Гончарова К.Ю., за участю: представника позивача адвоката Патраманського І.О., представника відповідача адвоката Рябоконя В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на повнолітніх сина та доньку, які продовжують навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович, через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на повнолітніх сина та доньку, які продовжують навчання, в якому просить:

- зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, з частини до 16,5% з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років;

- зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 червня 2023 року з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, з частини до 16,5% з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до закінчення навчання ОСОБА_5 , але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Позовні обґрунтовані тим, що рішеннями Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 листопада 2022 року та від 19 червня 2023 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Таким чином, за двома судовими рішеннями з ОСОБА_1 стягується частина його заробітку (доходу) щомісячно.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 змінився матеріальний та сімейний стан: він здійснює догляд за непрацездатною матір`ю, а також зареєстрував шлюб з іншою особою і утворив сім`ю, внаслідок чого змушений винаймати житло для проживання та нести матеріальні витрати на утримання сім`ї, у позивача виникли законні підстави для звернення до суду з позовом про зменшення аліментів.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької областівід 31.10.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

11.11.2024 від представника позивача адвоката Патраманського І.О. на виконання ухвали суду від 31.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької областівід 25.11.2024 позовну заяву в редакції від 10.11.2024 залишено без руху для усунення недоліків.

27.11.2024 від представника позивача адвоката Патраманського І.О. на виконання ухвали суду від 25.11.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, із уточненою позовною заявою.

02.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами отримана відповідачем ОСОБА_2 09.12.2024.

17.12.2024 від представника відповідача адвоката Рябоконя В.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Свої заперечення мотивував тим, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30.11.2022 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Втім, саме такий розмір стягуваних аліментів є необхідним для забезпечення потреб повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно довідки №4959 від 21.11.2024 ОСОБА_3 є студентом 4 курсу 2 групи денної форми навчання ОС «Бакалавр» факультету тваринництва та водних біоресурсів Національного університету біоресурсів і природокористування України. Навчається з 01.09.2021 до 30.06.2025. ОСОБА_3 змушена оплачувати проживання в гуртожитку в м. Київ. За період проживання з 25.08.2021 по 30.06.2025 в гуртожитку ОСОБА_3 було витрачено грошові кошти на загальну суму 28 151 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Крім того, ОСОБА_3 має вади зору, змушена щороку проходити обстеження, отримувати консультації та лікування у лікаря офтальмолога, що потребує додаткових матеріальних витрат. ОСОБА_6 встановлено діагноз УЗ-ознаки ендоцерквікозу, було рекомендовано УЗД-контроль в динаміці, консультації гінеколога. 07.06.2024 вона була вимушена проходити ультрасонограму у МЦ «МілаМед» та витрачати додатково кошти на обстеження.

Також рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.06.2023 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Відповідно до довідки №160 від 23.10.2024 ОСОБА_4 є студентом 2 курсу факультету ветеринарної медицини (денне відділення) Білоцерківського національного аграрного університету. Термін навчання з 12.08.2024 по 30.06.2029. ОСОБА_4 навчається на контрактній формі навчання, тому змушений нести витрати на оплату навчання, 10.08.2024 ним було сплачено 16 450 грн за перший семестр навчання, 07.12.2024 16 450 грн за другий семестр навчання, що підтверджується платіжними дорученнями. За проживання в гуртожитку ОСОБА_4 було сплачено 10.08.2024 10 100 грн. Крім того, за період навчання ОСОБА_4 з 01.09.2022 по 30.06.2024 ним було сплачено коштів за проживання в гуртожитку на загальну суму 15 160 грн.

Відповідач ОСОБА_1 отримує заробітну плату у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» та на даний час проходить службу у складі Збройних Сил України, де отримує грошове забезпечення, що свідчить про покращення матеріального стану відповідача. Наявність у відповідача матері похилого віку та одруження самі по собі не є підставою для зміни розміру аліментів.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Патраманський І.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу за мобілізацією і отримує грошове забезпечення як військовослужбовець, який безпосередньо бере участь у бойових діях на передовій. Грошове забезпечення, яке виплачується ОСОБА_1 складає більше 100 тис.грн. Таким чином, відрахування із грошового забезпечення на утримання повнолітніх доньки та сина складатимуть більше між 50 тис.грн, що є несправедливим та має ознаки збагачення відповідачки за рахунок позивача. Крім того, позивач є військовослужбовцем, у зв`язку з чим за рахунок грошового забезпечення несе витрати, пов`язані із проходженням військової служби (купує військову форму, паливно-мастильні матеріали, запчастини для техніки, якою користується під час виконання бойових завдань), що також впливає на його матеріальний стан.

Представник відповідач адвокат Рябокінь В.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з наведених у відзиві підстав.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у цивільній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітніх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжують навчання (а.с.33-34).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30.11.2022 у справі №135/1123/22стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 31.10.2022 і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с.22-27).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.06.2023 у справі №135/603/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.05.2023 і до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку (а.с. 28-32).

Згідно довідки №11/1 від 11.10.2024, виданої філією «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», ОСОБА_1 з 21.06.2023 працює на посаді слюсар-ремонтник в Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», його дохід за період з вересня 2023 року по вересень 2024 року становив 313 221,20 грн, з якого сплачені аліменти 63 072,93 грн (а.с.12).

Згідно довідки №7/19 від 16.11.2024, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2023 (а.с.13).

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №679 від 31.10.2023 «Про призов та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації» солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був призваний та направлений для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 (а.с.101-102).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 26.10.2023 Тростянецьким відділом РАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що 26.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).

За договором від 13.10.2022 між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , остання орендує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно посвідчення № НОМЕР_3 , виданого 31.07.1997 Ладижинським МСЗН, ОСОБА_10 , 1945 року народження, є пенсіонером за віком (а.с.20).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться зареєстрованим транспортний засіб ВАЗ 21099, 1993 року випуску, дата реєстрації 17.11.2010, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ТСЦ МВС №0542 від 21.01.2025 (а.с.100).

ОСОБА_3 є студенткою 4 курсу 2 групи денної форми навчання ОС «Бакалавр» факультету тваринництва та водних біоресурсів Національного університету біоресурсів і природокористування України. Навчається з 01.09.2021 до 30.06.2025, що підтверджується довідкою №4959 від 21.11.2024 (а.с.67).

ОСОБА_3 зареєстрована в гуртожитку Національного університету біоресурсів і природокористування України в м. Київ, вул. Горіхуватський шлях, буд. 7-Б з 17.09.2021 (а.с.38). За проживання в гуртожитку Національного університету біоресурсів і природокористування України за період з 25.08.2021 по 30.06.2025 ОСОБА_3 сплачено грошові кошти на загальну суму 28 151 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та чеками (а.с.68-72).

Крім того, ОСОБА_3 має вади зору, зокрема має складний далекозорий астигматизм обох очей, у зв`язку з чим змушена щороку проходити обстеження, отримувати консультації та лікування у лікаря офтальмолога, що підтверджується консультативними оглядами офтальмолога від 04.11.2021, 05.08.2022, 07.06.2025 (а.с.73-75).

Також, ОСОБА_6 встановлено діагноз УЗ-ознаки ендоцерквікозу, було рекомендовано УЗД-контроль в динаміці, консультації гінеколога (а.с.76), а 07.06.2024 вимушена проходити ультрасонограму у МЦ «МілаМед» та витрачати додатково кошти на обстеження (а.с.77).

ОСОБА_4 є студентом 2 курсу факультету ветеринарної медицини (денне відділення) Білоцерківського національного аграрного університету. Термін навчання з 12.08.2024 по 30.06.2029, що підтверджується довідкою №160 від 23.10.2024 (а.с.78).

10.08.2024 ОСОБА_4 за перший семестр навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті було сплачено 16 450 грн, 07.12.2024 за другий семестр навчання сплачено 16 450 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.79-80).

За проживання в гуртожитку Білоцерківського національного аграрного університету ОСОБА_4 09.08.2024 було сплачено 10 100 грн (а.с. 81).

Крім того, за період навчання ОСОБА_4 з 01.09.2022 по 30.06.2024 в ВСП «Тульчинський фаховий коледж ветеринарної медицини БНАУ» відділення «Ветеринарна медицина» ним було сплачено за проживання в гуртожитку грошові кошти на загальну суму 15 160 грн, що підтверджується відповідними чеками (а.с.82-85).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України).

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 , як на підставу для зменшення розміру аліментів, посилається на те, що змінився його матеріальний та сімейний стан: він здійснює догляд за непрацездатною матір`ю, а також зареєстрував шлюб з іншою жінкою і утворив нову сім`ю внаслідок чого змушений винаймати житло для проживання та нести матеріальні витрати на утримання сім`ї.

Разом з тим, долучені до позовної заяви докази в їх сукупності доводять лише викладені у них факти, а саме: реєстрацію шлюбу позивачем та наявність у позивача непрацездатної матері.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що після постановлення судом рішень про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки та сина, його матеріальний стан і стан здоров`я погіршилися, згідно приписів частини 1 статті 192 СК України.

Натомість судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.11.2023 був призваний за мобілізацією та направлений для проходження військової служби, що свідчить про поліпшення його матеріального стану, оскільки крім доходу у вигляді заробітної плати за місцем роботи, він також отримує грошове забезпечення військовослужбовця.

Сама по собі зміна сімейного стану позивача ОСОБА_1 не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, як укладення шлюбу вплинуло на його матеріальний стан.

Доводи позовної заяви про те, що позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за непрацездатною матір`ю, судом відхиляються, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що його мати позивача потребує постійної сторонньої допомоги, і що таку допомогу надає саме позивач ОСОБА_1 . Також надані позивачем докази, не підтверджують, що мати позивача перебуває на його утриманні, оскільки не доведено, що матір позивача не має можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку із відсутністю пенсії чи її низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування та потребує матеріальної допомоги позивача.

За таких обставин, суд враховує, що сама по собі наявність у позивача непрацездатної матері не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей.

Доводи позовної заяви щодо того, що сукупний розмір аліментів за рішеннями суду про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки та сина складає 1/2 доходу позивача, що є несправедливим, та виходячи з аналогії закону повинен бути зменшений до 1/3 частини заробітку (доходу), суд відхиляє, оскільки ст. 192 СК України, у якій наведено перелік підстав для зменшення розміру аліментів, такої підстави не передбачено. Викладені у позові доводи могли бути підставою для апеляційного оскарження рішення суду, яким стягнуто аліменти на утримання повнолітніх дітей у розмірі, який на думку платника аліментів, вищий ніж передбачений законом.

Доводи в судовому засіданні представника позивача адвоката Патраманського І.О. про те, що з урахуванням високого доходу позивача ОСОБА_1 , стягнення аліментів в розмірі частини доходів фактично призведе до збагачення отримувачів аліментів, а сума аліментів, яка стягнута відповідними рішеннями судів, є надмірною, судом відхиляються з огляду на те, що грошове забезпечення позивача ОСОБА_1 залежить від місця проходження ним військової служби, а позивачем не долучено доказів про розмір отриманого ним грошового забезпечення.

Також в судовому засіданні представник позивача адвокат Патраманський І.О. зазначив, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та у зв`язку з цим несе витрати, пов`язані із проходженням військової служби (змушений купувати для себе військову форму, паливно-мастильні матеріали, запчастини для техніки, якою користується під час виконання бойових завдань), що впливає на його матеріальний стан. Суд погоджується, що мають місце випадки коли військовослужбовці несуть самостійні витрати для забезпечення проходження ними військової служби, але здебільшого ці витрати можливо задокументувати, проте позивачем до матеріалів справи не надано відповідних доказів на підтвердження відповідних витрат.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що після ухвалення судових рішень від 30.11.2022 та від 19.06.2023 про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникли або змінилися обставини, передбачені ст.192 СК України, у зв`язку з чим у нього виникли обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем ОСОБА_1 не доведено факт зміни його матеріального становища, а судом не встановлено у справі інших обставин, які згідно ст. 192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів, суд доходить висновку, що у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на повнолітніх сина та доньку, які продовжують навчання, слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-264, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на повнолітніх сина та доньку, які продовжують навчання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 03.02.2025.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова