Номер провадження 2/756/770/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Белоконної І.В.,

за участі секретаря Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на нерухоме спадкове майно в порядку спадкування, а саме на квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_2 .

На день смерті їй належала квартира АДРЕСА_1 .

У встановлені законодавством строки позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері.

Проте, 28 червня 2024 року Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, чим відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту та неможливості витребувати належним чином завіреної копії зі справ нотаріуса, відсутністю інформації щодо реєстрації осіб за однією адресою разом зі спадкодавицею на момент її смерті та неможливістю встановити коло спадкоємців, з накладеним арештом на зазначене нерухоме майно, що належить гр. ОСОБА_2 .

За вищевказаним позовом ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмові пояснення, в яких просила про розгляд справи без її участі, а також просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю можливості встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. у судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було складено відповідний актовий запис № 16.

04 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

На підставі заяви позивача нотаріальною конторою 06.01.2017 заведено спадкову справу № 16/2017.

На день смерті ОСОБА_2 їй належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 04.11.2013.

Проте, 28 червня 2024 року Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, чим відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту та неможливості витребувати належним чином завіреної копії зі справ нотаріуса, відсутністю інформації щодо реєстрації осіб за однією адресою разом зі спадкодавицею на момент її смерті та неможливістю встановити коло спадкоємців, з накладеним арештом на зазначене нерухоме майно, що належить гр. ОСОБА_2 .

З матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2 вбачається, що 30.06.2021 Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. наклала арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Однак, 28.01.2025 Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою також припинила чинність арешту майна боржника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як убачається з матеріалів спадкової справи № 16/2017 до майна померлої ОСОБА_2 , позивач є єдиним спадкоємцем, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

У зв`язку з тим, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у той час, як вона є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_2 , якій станом на день смерті належала квартира АДРЕСА_1 , суд уважає правильним та справедливим визнати за позивачем право власності на нерухоме спадкове майно в порядку спадкування, а саме на вказану квартиру.

На підставі викладеного, ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

У порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя,- І.В. Белоконна