Справа № 167/111/25
Номер провадження 2/167/130/25
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 квітня 2024 року № 7802037 в розмірі 21050 грн. і договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535791 в розмірі 2999,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 18 квітня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7802037, а 21 листопада

2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Далі, 21 серпня 2024 року між ТОВ «1 Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір позики № 73535791, а 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «1 Банк» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики.

Тобто, в межах зазначеного позову об`єднано дві позовні вимоги, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) кредитному договорі від 18 квітня 2024 року № 7802037 і договорі факторингу від 21 листопада 2024 року № 21112024; 2) договорі позики від 21 серпня 2024 року № 73535791 і договорі факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню два окремі спори між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договори (позики та кредиту), кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та схожу правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Отже, позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК підлягає поверненню.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик