ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/58/21Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 22-ц/817/314/25 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

31 січня 2025 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства «Богдан» на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року у справі №606/58/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 , через представника адвоката Вароду Павла Борисовича звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у якому просив стягнути на користь ОСОБА_6 борг за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року, а саме:

- з ОСОБА_8 в загальному розмірі 39500 доларів США;

- з ОСОБА_7 в загальному розмірі 52666.66 дол. США;

- з ОСОБА_9 в загальному розмірі 13166.66 доларів США;

- з ОСОБА_10 в загальному розмірі 13166.66 доларів США,

а також стягнути з останніх понесені позивачем судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 12 лютого 2015 року ОСОБА_11 отримав від позивача ОСОБА_6 в позику грошові кошти в сумі 5000 доларів США за борговою розпискою від 12 лютого 2015 року зі сплатою трьох відсотків в місяць, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2015 року. Крім того, 01 березня 2018 року ОСОБА_11 отримав від позивача ОСОБА_6 в позику грошові кошти в сумі 100000 доларів США за борговою розпискою від 01 березня 2018 року зі сплатою трьох відсотків в місяць, які зобов`язався повернути до 01 березня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер, так і не виконавши взятого на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів. Борг ОСОБА_11 перед позивачем за вказаними борговими розписками становить в загальному розмірі 118500 доларів США.

Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11 , є відповідачі по справі. 21 грудня 2018 року позивач ОСОБА_12 , в межах строку, визначеного частиною другою статті 1281 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), направив письмову вимогу спадкоємцям ОСОБА_11 , у якій заявив вимогу про повернення йому вищевказаних грошових коштів. Відповідачі, як спадкоємці померлого ОСОБА_11 , вимоги кредитора ОСОБА_12 не задовольнили, як того вимагає стаття 1282 ЦК України шляхом одноразового платежу, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 39500 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США;

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 52666 (п`ятдесят дві тисячі шістсот шістдесят шість) доларів США 66 центів;

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 13166 (тринадцять тисяч сто шістдесят шість) доларів США 66 центів;

Стягнуто з ОСОБА_10 , законним представником якої є ОСОБА_9 , на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину, заборгованість за борговими розписками від 12 лютого 2015 року та 01 березня 2018 року в розмірі 13166 (тринадцять тисяч сто шістдесят шість) доларів США 66 центів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАП «Богдан» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що дане підприємство участі у розгляді даної справи не брало і дізналося про нього лише 15 січня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак оскаржуваним рішенням порушуються права та інтереси підприємства.

Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні встановив, що ОСОБА_11 був засновником ПАП «Богдан», ідентифікаційний код юридичної особи 31422409, розмір внеску спадкодавця ОСОБА_11 5100.00 грн, що становить 51 % у статутному фонді. ПАП «Богдан» належать транспортні засоби, а саме:

- марки DAF, модель XF 95.480, 2005 року випуску;

- марки FRUEHAUF, модель TF 34C1, 1996 року випуску;

- марки ГАЗ, модель 5201, 1990 року випуску;

- марки PEUGEOT, модель PARTNER, 1998 року випуску;

- марки VOLVO, модель FH 13.400, 2007 року випуску;

- марки DERCKS, модель OK 27 12, 1998 року випуску;

- марки VOLVO, модель FH 12.400, 2008 року випуску;

- марки VOLVO, модель FH 400, 2007 року випуску;

- марки KOGEL, модель SNCO24, 2000 року випуску;

- марки КРАЗ, модель 65055, 2007 року випуску;

- марки TOYOTA, модель RAV4, 2017 року випуску;

- марки BODEX, модель KIS 3B, 2013 року випуску;

- марки КАМАЗ, модель 55102, 1985 року випуску;

- марки ГКБ, модель 8535, 1987 року випуску.

Також суд дійшов висновку, що після смерті ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняли його сини ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружина ОСОБА_11 ОСОБА_7 , а тому кожен із них успадкував по 1/3 частці спадкового майна.

Суд визначив, що померлий ОСОБА_13 за життя спадщину після смерті батька ОСОБА_11 прийняв, але не отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_13 , який успадкував 1/3 частку майна померлого свого батька ОСОБА_11 , спадщину прийняли його дружина ОСОБА_9 , їх дочка ОСОБА_10 , 2018 року народження, та мати ОСОБА_7 .

Однак, як зазначає апелянт, в дійсності засновником ПАП «Богдан є ОСОБА_14 , що підтверджується довідкою № 24 від 26 квітня 2024 року та результатами запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26 квітня 2024 року, а тому суд помилково відніс корпоративні права та майно, яке належить на праві господарського відання ПАП «Богдан», до спадкової маси спадкодавця ОСОБА_13 , адже на момент смерті спадкодавця корпоративні права засновника ПАП «Богдан» належали ОСОБА_14 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення суду складено 06 серпня 2021 року, а апеляційна скарга подана 20 січня 2025 року через ЄСІТС.

Згідно ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи і зі змісту оскаржуваного рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року вбачається, що суд не вирішував питання щодо прав і обов`язків апелянта.

Наведені ПАП «Богдан» в апеляційній скарзі доводи про те, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується прав, свобод, інтересів та обов`язків скаржника, є безпідставними, оскільки ПАП «Богдан» не є і не було учасником справи №606/58/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, де вирішувалось питання щодо стягнення з відповідачів, як спадкоємців, боргу, і підстав вважати, що оскаржуваним рішенням суду були порушені права, свободи, інтереси чи обов`язки ПАП «Богдан» у колегії суддів немає.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу на той факт, що вказане вище судове рішення вже оскаржувалось в апеляційному порядку безпосередньо ОСОБА_14 , який, як стверджує у даній апеляційній скарзі апелянт, є засновником ПАП «Богдан», за результатами чого Тернопільським апеляційним судом 08 серпня 2024 року було винесено ухвалу про закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що оскаржуваним рішення суду права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_14 не вирішувались.

Більше того, у вказаній ухвалі Тернопільського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року також зазначено і те, що жодних рішень щодо майна ПАП «Богдан», корпоративних прав будь-яких осіб суд не приймав та не висловлював жодних висновків з цього приводу.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана ПАП «Богдан» після спливу більш як 3 років після ухвалення судового рішення, а також враховуючи, що скаржник не є учасником даної справи і суд першої інстанції не ухвалював рішення про його права, свободи, інтереси чи обов`язки, апеляційний суд вважає, що згідно до ч.2 ст.358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

В зв`язку з тим, що суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду розгляду не підлягає.

З урахуванням того, що ч.2 ст.358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення і з матеріалів справи не вбачається обставин, визначених п.1 ч.2 ст.358 ЦПК України, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства «Богдан» на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2021 року у справі №606/58/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: