Справа № 613/801/24
Провадження № 2/643/498/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

представника позивача - Калінової А. М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшла цивільна справа № 613/801/24 за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів згідно ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 28 червня 2024 року про направлення матеріалів цієї цивільної справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Московського районного суду м. Харкова.

Так, позивач в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2007 року народження, у позові просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з дня подачі позовної заяви до суду, керуючись ст. 184 СК України, стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , який має певні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим довготривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, у зазначений період мати та інші родичі не цікавилися станом його здоров`я та не відвідували його, неповнолітній є учнем, однак до навчання не приступив. Зазначено, що відповідач веде аморальний спосіб життя, вихованням та утримання сина не займається, проживає окремо від сина, який останні роки перебував у рідної тітки або бабусі, наразі перебуває у дитячому будинку сімейного типу. У зв`язку з чим Департамент служб у справах дітей Харківської обласної військової адміністрації звертається до суду з позовом для захисту прав неповнолітнього.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 613/801/24 за вищевказаним позовом; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Від відповідача та третьої особи заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова 17 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду; в судове засідання викликано учасників справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 та стягнути аліменти на його утримання.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що місця постійного проживання не має, не працює, змоги утримувати сина не має, оскільки не може працевлаштуватися. Також зазначила, що відносно неї Московським районним судом м. Харкова розглядалася справа щодо притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, однак кримінальна справа закрита у зв`язку з декриміналізацією діяння. Також зазначила, що перед судовим засіданням уже цілий місяць не вживала спиртні напої. Насамкінець зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Службою у справах дітей до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі в якій також зазначено, що рішення суду служба підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив виправити описку в написанні назви позивача, а саме вважати вірною назву позивача: «Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради»

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, встановив таке.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації Головного управління про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_1 зареєстрованою не значиться, як вбачається з копії паспорту, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» від 09.02.2022, ОСОБА_5 знаходився в стаціонарному відділенні з 11.10.2021 по час звернення до суду. За період перебування у лікувальному закладі дитину ніхто не відвідував, станом здоров?я і розвитком не цікавились, бажання забрати не виявляли.

Враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час перебував у лікарні, мати та інші родичі не відвідували його, не цікавилися станом здоров?я, 18.01.2022 було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, на підставі чого дитину було взято на облік ССД по Основ?янському району.

Згідно витягу Комунальної установи «Харківська обласна психолого-медико-педагогічної консультації» Харківської обласної ради від 28.07.2014, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має стійке порушення розвитку пізнавальної діяльності, системний недорозвиток мовлення. Рекомендовано корекційне навчання за програмою для дітей з розумовою відсталістю.

Неповнолітній ОСОБА_5 є учнем Комунального закладу «Харківська спеціальна школа № 3».

Відповідно до інформації Комунального закладу «Харківська спеціальна школа № 3» від 28.09.2021, учень з 01.09.2021 не приступив до занять. 24.09.2021 мати залишила дитину біля школи, забрала о 21.00 в неадекватному стані. ОСОБА_1 не працює, зі слів родичів, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та наркотичними засобами. Вихованням сина не займається. Останні чотири роки проживала окремо, а ОСОБА_4 перебував у рідної тітки або у бабусі у селі Веселе Ізюмського району. На даний час родичі відмовилися займатися хлопцем і передали дитину на виховання матері.

Згідно з інформацією служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 04.10.2021, у травні 2021 надійшла інформація про зникнення неповнолітнього ОСОБА_2 . Дитину було виявлено за місцем проживання рідної бабусі, ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . 24.09.2021 ОСОБА_1 забрала сина за місцем свого проживання до м. Харкова.

Відповідно до інформації Комунального закладу «Харківська спеціальна школа № 3» від 30.09.2021, ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, привела дитину до школи хворою. Вдень у ОСОБА_4 піднялася висока температура 39.2. Педагоги намагалися зв`язатися з матір`ю, але родичі повідомили, що ОСОБА_1 знаходиться у неадекватному стані у районі станції метро «Студенська». Бригадою швидкої невідкладної допомоги хлопця у супроводі вихователя було госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1».

Згідно з інформацією Відділу соціальної роботи по Немишлянському району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» від 08.11.2021, про родину ОСОБА_2 вперше стало відомо 15.06.2020 року з рапорту поліції, в якому йшлося про виявлені факти насильства в сім`ї та недбалого ставлення до дітей, а також порушення їх прав. Під час виходу за даним випадком, було встановлено, що дитина проживала у сім`ї тітки, ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 . Мати, ОСОБА_1 , з 2012 року покинула сина та не підтримувала зв`язок з дитиною.

За інформацією Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_1 протягом 2021 року неодноразово були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На теперішній час згідно розпорядження Богодухівської районної військової адміністрації Харківської області від 10.06.2022 року № 39 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований до дитячого будинку сімейного типу батьків-вихователів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виховання та спільне проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно інформації Служби у справах дітей Богодухівської РДА Харківської області від 29.01.2025 року дитина ОСОБА_4 повністю адаптувалася в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_4 в добрих стосунках з іншими вихованцями родини. На онлайн-заняття дитина завжди виходить вчасно та виконує всі домашні завдання. За час перебування в родині хлопчик почав потроху розмовляти. Дитина забезпечена всіма необхідними речами для навчання та розвитку, сезонним одягом та взуттям, повноцінним якісним харчуванням. Навичками самообслуговування дитина оволоділа в повній мірі. Емоційний зв`язок між дитиною та батьками-вихователями спостерігається. Хлопчик добре себе поводить, агресії не проявляє.

Спір у цій справі виник щодо належного батьківського виховання ОСОБА_1 свого неповнолітнього сина та доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (п. 1); ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2); жорстоко поводяться з дитиною (п. 3); є хронічними алкоголіками або наркоманами (п. 4); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 5); засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (п. 6).

Згідно п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Зі змісту Висновку № 187 від 29 квітня 2024 року наданого Департаментом служб у справах дітей слідує, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Відтак, Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу тощо.

Незважаючи на заяву ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо визнання позовних вимог, суд не може прийняти таку заяву, оскільки чинним законодавством не передбачено такої форми відмови від батьківських прав, як визнання позову про їх позбавлення.

Проте, зазначені вище фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, з урахуванням винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що не заперечується останньою.

Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню неповнолітньої дитини, не забезпеченні законних прав дитини на нормальні умови життя, а також повна відсутність в участі щодо утримання дитини, також відповідач не цікавиться життям сина, та не приймає участь у його вихованні.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Щодо вимоги про стягнення аліментів суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відтак, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, пред`явлення позивачем вимоги про стягнення аліментів одночасно з віимогою про позбавлення батьківських прав, суд доходить всиновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з 30 квітня 2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Отже, судовий збір за звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 4, 12, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268, 354 - 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 30 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ЄДРПОУ - 26489104, м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, , Харківська обл., м. Богодухів, пл. Свято-Духівська, 2.

Повний текст рішення складено та підписано 04 лютого 2025 року.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО