Справа №464/576/25
пр № 2-н/464/324/25
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.06.2022 по 30.11.2024 у розмірі 11 516,55 грн.,а також 302,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 24.01.2025 №1062383, отриманою в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; дата реєстрації 15.02.2011.

Натомість стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_2 , де боржник не зареєстрована у порядку, встановленому законом.

Окрім цього, відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно № 411214931 від 30.01.2025 (щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 ) та № 411213789 від 30.01.2025 (щодо суб`єкта особи боржника), ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_3 , а відомості про наявність зареєстрованого за боржником ОСОБА_1 будь-якого іншого речового права (володіння, користування, тощо) щодо вказаної квартири відсутні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З урахуванням вказаних норм закону, наведені обставини не свідчать про наявність у заявника безспірної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. У наказному провадженні суддя позбавлений можливості встановити безспірність грошової вимоги заявника, достатні дані, які б давали підстави для винесення судового наказу, відсутні.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу ( п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

З огляду на викладене, оскільки відсутні відомості про належність боржникуОСОБА_1 права власності, користування, іншого речового права щодо квартири АДРЕСА_3 , особа не зареєстрована за вказаною адресою, а стягувачем не надано будь-яких доказів, які б достовірно підтверджували надання саме цьому боржнику житлово-комунальних послуг, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 161, 165, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Володимир ЖИЛА