Провадження №2/523/1371/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Іванченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/16606/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали. За час спільного проживання народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% від заробітної плати ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з жовтня 2024 року та стягнути із ОСОБА_2 на користю ОСОБА_1 аліменти, в твердій грошовій сумі, за минулий період у розмірі 330000,00 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 11.10.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи за її відстуності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, та просить суд провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали.

За час спільного проживання народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 18.03.2019 року.

Судом встановлено, що малолітня дитина проживає із позивачкою.

Даний факт відповідачем спростований не був та не заперечувався.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлюються Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2025 рік".

Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 року становить 3196 грн., а для дитини віком до 6 років з 01.01.2025 року становить 2563 грн.

Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачка в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 25% від заробітної плати відповідача на дитину вказує на те, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, та, що останній працює на водієм на будівельному міксері, його заробітна плата складає 18000,00 грн. 25000,00 грн., у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд констатує, що відповідачем ОСОБА_2 до суду було надано Довідку № 0000-000001 від 15.01.2025 року з якої вбачається, що останній працює ТОВ «Транс Юг Сервіс» із 02.03.2023 року. На даний момент займає посаду «водій автотранспортних засобів». Дохід за період із 01.01.2024 року по 31.12.2024 року склав 102816,00 грн., а саме:

-Січень 2024 року 8000,00 грн.;

-Лютий 2024 року 8000,00 грн.;

-Березень 2024 року 8516,00 грн.;

-Квітень 2024 року 8700,00 грн.;

-Травень 2024 року 8700,00 грн.;

-Червень 2024 року 8700,00 грн.;

-Липень 2024 року 8700,00 грн.;

-Серпень 2024 року 8700,00 грн.;

-Вересень 2024 року 8700,00 грн.;

-Жовтень 2024 року 8700,00 грн.;

-Листопад 2024 року 8700,00 грн.;

-Грудень 2024 року 8700,00 грн.

А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги всі обставини справи, а також те, що відповідач у своїй заяві вказав на спроможність щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн., суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 03.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо позовної вимоги про стягнення із ОСОБА_2 на користю ОСОБА_1 аліментів за минулий період у розмірі 330000,00 грн., суд констатує наступне.

Згідно приписів ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в підтвердження своєї вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, всупереч вимог ч. 2 ст. 191 СК України, не надала суду жодних належних доказів щодо вжиття певних заходів задля одержання аліментів з батька дитини, таких, наприклад, як звернення до ОСОБА_2 з вимогою забезпечувати власну дитину або направлення останньому листів із такою вимогою чи на адресу його місця роботи. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

А тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять жодних доказів про вживання позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та ухилення останнього від їх сплати, суд приходить до переконання, що у задоволені позовної вимоги в частині стягнення аліментів за минулий період слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000/дві тисячі/грн. щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1211/одна тисяча двісті одинадцять/грн. 20коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення суду складено 28 січня 2025 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер