Справа № 465/6737/24 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С. М.
Провадження № 22-ц/811/3157/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ковальчука Ю.П.,

з участю: адвоката Сірого А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа П`ята Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою та просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме те, що вона ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2016 року та до 21.01.2014 року проживала однією сім`єю і вела спільне господарство із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця - ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_4 ), з 2016 року фактично проживала та вела спільне господарство із ОСОБА_3 .

Також ще за життя ОСОБА_3 , за зверненням останньої, ЛКП «Магістральне» склало акт обстеження по місцю проживання від 05.10.2023 № 73, за змістом якого констатувало факт їх із ОСОБА_3 фактичного спільного проживання та ведення спільного господарство.

Такий акт був необхідний для подання в органи соціального забезпечення для оформлення офіційного догляду, проте в подальшому ОСОБА_3 захворіла, а невдовзі померла у лікарні, у зв`язку з цим не змогла бути завершена зазначена процедура.

Від так після смерті ОСОБА_3 наприкінці січня 2024 року відкрилася спадщина по її смерті.

Інших спадкоємців, окрім заявниці у померлої не було, отже вона звернулася із заявою про відкриття спадщини.

Спадкова справа по смерті ОСОБА_3 заведена у П`ятій Львівській державній нотаріальній конторі за № 72391553.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа П`ята Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2016 року до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що він являється єдиним законним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка приходилася йому двоюрідною бабусею. Так, 15 жовтня 2024 року у Гончар Г.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ним було посвідчено заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та на час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що він має право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 із дати відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не з дати звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Стверджує, що зазначене вище надає йому право оскаржувати рішення суду першої інстанції, оскільки таке безпосередньо впливає на його права та обов`язки вказане судове рішення у випадку його виконання може позбавити його спадкового майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином факт, про встановлення якого просила ОСОБА_2 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

За таких обставин, та з урахуванням спору про право, вважає, що заява ОСОБА_2 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження. Залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без розгляду не позбавляє її права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Сірого А.В. на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження ухвали суду, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в його мотивувальній частині містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині прямо вказано про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку судове рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц, від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц, від 12 січня 2022 року у справі №761/41876/18, від 11 січня 2023 року у справі № 2-1296/11, від 28 червня 2023 року у справі № 637/46/21 та від 23 листопада 2023 року у справі №751/7983/16-ц.

Оскаржуючи рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що постановляючи оскаржуване рішення, суд вирішив питання про його права та інтереси (частина друга статті 352 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такий правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт не тільки не вказав, у який саме спосіб оскаржуване ним рішення порушує його права чи створює додаткові обов`язки, але й не подав жодного доказу на підтвердження наявності у нього права на спадкування по смерті ОСОБА_3 . Твердження про перебування із нею у родинних відносинах не підтверджено жодним доказом.

На підтвердження своїх вимог апелянтом надано суду заяву про прийняття спадщини від 15.10.2024 року, яка подана після спливу шестимісячного строку від смерті спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже за межами строку на відповідне звернення. Із заявою про поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини заявник до суду не звертався.

Крім того, ОСОБА_1 не наведено доказів, що спадкування ОСОБА_2 майна після смерті ОСОБА_3 , унеможливить одержання частини спадкового майна для іншого спадкоємця, за наявності відповідних доказів.

Враховуючи наведене апелянтом не доведено існування правового зв`язку між собою та відкритою спадщиною по смерті ОСОБА_3 .

Також колегія суддів звертає увагу на те, що заява апелянта про прийняття спадщини датована 15.10.2024 року, а оскаржуване ним рішення ухвалено 03.10.2024 року до оформлення заяви скаржника, відтак суд першої інстанції був об`єктивно позбавлений можливості врахувати обставину, яка об`єктивно не існувала на час ухвалення оскаржуваного рішення.

Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням не вирішувались питання про права свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2024 року підлягає закриттю.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2024 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Ухвала складена 03 лютого 2025 року.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: Н.О. Шеремета

Р.П. Цяцяк