Справа № 610/4362/24
Провадження № 2/610/437/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.02.2025 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Феленка Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Петрової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

26 листопада 2024 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 72 180 грн 40 коп. за кредитним договором № 974923531, укладеним 20.10.2021 між відповідачем і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі ТОВ "МАНІВЕО").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.10.2021 між ТОВ "МАНІВЕО" і відповідачем було укладено кредитний договір № 974923531 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV463TQ. Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив, що він належним чином ознайомлений з умовами надання кредиту та приймає їх. На виконання умов договору 20.10.2021 ТОВ "МАНІВЕО" було перераховано на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 17 000 грн 00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 72 180 грн 40 коп., з яких: 17 000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 55180 грн 40 коп. заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ "МАНІВЕО" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. У подальшому, 30.10.2023 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (далі ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 974923531 від 20.10.2021. Далі, 30.09.2024 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" було укладено Договір факторингу № 3009/24, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників від 30.09.2024 до Договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 72 180 грн 40 коп. Відповідач належним чином свої обов`язки не виконав, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

09.12.2024 позовну заяву ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.12.2024.

30.12.2024 розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено до 04.02.2025.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.02.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ "МАНІВЕО" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 974923531 (а.с. 14-17).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 17 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "МАНІВЕО".

Згідно з пунктами 1.3. договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 17 000 грн 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 19.11.2021.

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 19.11.2021 (п. 1.7. договору).

Пунктом 1.9. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.4.1. виключно на період строку визначеного в пункті 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним;

1.4.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 570,27% річних, що становить 1,56 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що позичальник інформується в особистому кабінеті.

1.4.3. у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на зазначене вище та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8. цього договору.

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

За умовами пункту 1.12. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:

1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов?язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;

1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 3.3 цього договору передбачено, що за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з кредитодавця пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення позичальником зобов`язань за даним договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за даним договором.

Як вбачається з змісту пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

За умовами пункту 4.3 договору проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання у розмірі, визначеному в пункті 1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

Згідно з пунктом 4.4 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Аналогічна інформація викладена в Паспорті споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору № 974923531 від 20 жовтня 2021 року (а.с. 13).

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 № MNV463TQ, відправленим 20 жовтня 2021 року о 19:07:56, введеним 20 жовтня 2021 року о 19:09:25. Він містить податковий номер відповідача, її адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Аналогічне зазначено в довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО" (а.с. 26).

Матеріали справи містять копію платіжного доручення, з якого вбачається, що на виконання кредитного договору № 974923531 від 20 жовтня 2021 року кредитором здійснено перекази коштів у розмірі 17 000 грн 00 коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 , отримувачем є ОСОБА_1 (а.с. 36).

Факт переведення коштів на рахунок відповідача підтверджується електронним повідомленням АТ "ТАСКОМБАНК" (а.с. 37-38).

28 листопада 2018 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 39-40).

28 листопада 2019 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в такій редакції: "Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором" (а.с. 45).

31 грудня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (а.с. 46-47).

Додатковими угодами № 27, № 31, № 32 від 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 відповідно сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору спочатку до 31.12.2022, а потім до 31.12.2023, і до 31.12.2024 (а.с. 49, 50).

З витягу з реєстру прав вимоги № 165 від 21 грудня 2021 року вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20 жовтня 2021 року на суму боргу 43 304 грн 20 коп., з яких: 17 000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 26 304 грн 20 грн заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "МАНІВЕО" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (а.с. 51-52).

30 жовтня 2023 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 53-55).

З витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20 жовтня 2021 року на суму боргу 72 180 грн 40 коп., з яких: 17 000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 55 180 грн 40 коп. заборгованість за відсотками передано від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" (а.с. 58-59).

30 вересня 2024 року між ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 3009/24, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 60-63).

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20 жовтня 2021 року на суму боргу 72 180 грн 40 коп., з яких: 17 000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 55 180 грн 40 коп. заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (а.с. 65).

З розрахунку заборгованості ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20 жовтня 2021 року становить 72 180 грн 40 коп., з яких: 17 000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 55 180 грн 40 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 68).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі "Інтернет" або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Мотиви суду.

З договору № 974923531 від 20 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО" та ОСОБА_1 убачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_1 підписала його одноразовим ідентифікатором MNV463TQ, відправленим 20 жовтня 2021 року о 19:07:56, введеним 20 жовтня 2021 року о 19:09:25, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Договір містить податковий номер ОСОБА_1 , її адресу, адресу електронної пошти та номер мобільного телефону.

Доказів того, що на банківську картку ОСОБА_1 не було перераховано кредитні кошти за договором матеріали справи не містять. Натомість наявні в матеріалах справи платіжне доручення від 20.10.2021 та електронне повідомлення АТ "ТАСКОМБАНК" свідчать про протилежне.

Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Разом з цим, позивач, обґрунтовуючи набуття права вимоги до відповідача, посилається, зокрема, на договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО", на підставі якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло право вимоги до відповідача.

Суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО" був укладений договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого ТОВ "МАНІВЕО" зобов`язується відступити ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "МАНІВЕО" за плату на умовах, визначених цим договором.

20 жовтня 2021 року, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ "МАНІВЕО" уклало з відповідачем ОСОБА_1 договір № 974923531, за умовами якого ТОВ "МАНІВЕО" надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 17 )00 грн 00 коп.

У подальшому 30 жовтня 2023 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату на умовах, визначених цим договором.

В свою чергу 30 вересня 2024 року між ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 3009/24, за умовами якого ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступити ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.

Отже, кредитний договір між ТОВ "МАНІВЕО" та ОСОБА_1 укладений 20 жовтня 20221 року, тобто майже через три роки після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" і ТОВ "МАНІВЕО".

Право вимоги до ОСОБА_1 вказано у реєстрі прав вимоги № 165 від 21 грудня 2021 року і не існувало на момент укладення вказаного договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мали би бути визначені, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "МАНІВЕО" щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було та сторони не могли передбачити, що 20 жовтня 2021 року ТОВ "МАНІВЕО" буде укладено договір з ОСОБА_1 .

Лише 30 жовтня 2023 року на підставі договору факторингу від 30 жовтня 2023 року ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" передало фактору ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити.

Таким чином, позивач ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531, оскільки кредитний договір був укладений 20 жовтня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 30 жовтня 2023 року та від 30 вересня 2024 року.

Доводи товариства щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.

Посилання позивача на додаткові угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладені після 20 жовтня 2021 року (дати укладення кредитного договору), як підставу для відступлення прав вимоги, суд вважає необґрунтованими, оскільки даними додатковими угодами лише продовжувався строк дії вже існуючого договору факторингу, проте не визначалися додатковий предмет та об`єм зобов`язань сторін.

Суд також не враховує при ухваленні рішення довідку ТОВ "МАНІВЕО" від 02.10.2024 вих. № 974923531/ФК, якою ТОВ "МАНІВЕО" підтверджує факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20.10.2021 до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", оскільки, як зазначалося вище, належними та допустимими доказами які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Отже, вказана довідка є недопустимим доказом факту набуття ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 974923531 від 20.10.2021.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу також відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 207, 526, 530, 612, 626, 628, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ", місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4-А офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяЮ.А. Феленко