05.02.2025 Справа № 940/188/25
Провадження по справі № 2-з/940/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши заяву адвоката Павлецької Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про поділ майна набутого під час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

встановив:

Адвокат Павлецька М.А. в інтересах ОСОБА_1 до подання позовної заяви подала до Тетіївського районного суду Київської області заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі про поділ майна набутого під час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу до розгляду справи по суті, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження транспортних засобів, а саме ВАЗ 2109 VIN код НОМЕР_1 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Renault Kangoo VIN код НОМЕР_3 , 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які зареєстровані на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, заявник зазначає про його звернення до суду з позовною заявою до про поділ майна набутого під час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вказує, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина в період з лютого 2015 року по грудень 2024 року. Під час спільного проживання сторони придбали житловий будинок та спірні транспортні засоби. Транспортні засоби зареєстровані на відповідача ОСОБА_2 , фактичного доступу заявниця до них не має, тому і вважає, що відповідач може продати спірні транспортні засоби без її згоди, оскільки він на даний час вчиняє дії щодо відчуження вказаних транспортних засобів, а саме автомобілі переміщено у невідомому напрямку для їх подальшого продажу на місцевому авторинку. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду у справі про поділ майна набутого під час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву та оглянувши матеріали справи, суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

За приписами ч. 3 ст.153 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Так, представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Павлецькою М.А. в заяві про забезпечення позову зазначено, що предметом позову є вимога про визнання транспортних засобів ВАЗ 2109 VIN код НОМЕР_1 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Renault Kangoo VIN код НОМЕР_3 , 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які зареєстровані на ОСОБА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; просить в порядку поділу спільного сумісного майна залишити у власності ОСОБА_2 транспортний засіб Renault Kangoo VIN код НОМЕР_3 , 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , а транспортний засіб ВАЗ 2109 VIN код НОМЕР_1 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порядку спільного сумісного майна виділити ОСОБА_1 .

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачкою було запропоновано забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на рухоме майно, що є предметом поділу в даній справі. Обраний захід забезпечення позову на думку суду має забезпечити можливість виконання рішення суду у разі задоволення позову та ефективний захист прав позивача, за чим вона звернулася до суду.

Разом з тим, вимога щодо накладення арешту та заборони відчуження на транспортний засіб Renault Kangoo VIN код НОМЕР_3 , 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ,не підлягає задоволенню, так як позивач має намір звернутись з позовом, в якому буде просити даний автомобіль залишити у власності ОСОБА_2 , а тому у разі його реалізації з боку відповідача, про що зазначав у заяві про забезпечення позову представник ОСОБА_1 адвокат Павлецька М.А., виконання рішення суду в цій частині, не вплине на неможливість виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь заявника (позивача).

Окремо суд зазначає, що згідно сталої практики Верховного Суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є належним заходом забезпечення позову у спорах про поділ майна подружжя. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18; від 19.09.2022 року у справі № 757/36870/20; від 23.12.2020 року у справі №756/2609/20; від 29.03.2021 року у справі №202/365/20 та від 23.12.2020 року у справі № 756/2609/20.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.149, 150-151, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву адвоката Павлецької Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про поділ майна набутого під час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб ВАЗ 2109 VIN код НОМЕР_1 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження автомобіля ВАЗ 2109 VIN код НОМЕР_1 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Копію даної ухвали суду, відповідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, направити для відома сторонам та для негайного виконання Тетіївському відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Р.В. Самсоненко