Провадження № 2/686/225/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Просить визнати житловий будинок

«А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляний хлів «Б», цегляну вбиральню «В», цегляний погреб «Г», глиняну літню кухню «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляний хлів «Б», цегляну вбиральню «В», цегляний погреб «Г», глиняну літню кухню «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 136 913 гривень 76 копійок розміщені в період з 20.03.2020 по 22.03.2024 на депозитному рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) / (UAH) та НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) / (UAH). Вклад №3 від 20/03/20 відкритому у Філії-Хмельницького обласного управління акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» на ім`я ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_3 1/2 частки права власності на грошові кошти у розмірі 136 913 гривень 76 копійок розміщені в період з 20.03.2020 по 22.03.2024 на депозитному рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) / (UAH) та НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) / (UAH). Вклад № 3 від 20/03/20 відкритому у Філії-Хмельницького обласного управління акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» на ім`я ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 68 456 гривень 88 копійок, що складають 1/2 частки права власності від загальної суми депозитного вкладу 136 913 гривень 76 копійок.

На обґрунтування свого позову вказала, що 03 грудня 1989 року виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (актовий запис № 21). Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

За період перебування у шлюбі спільне нажите майно подружжя складається із: цегляного житлового будинку «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляного хліва «Б», цегляної вбиральні «В», цегляного погреба «Г», глиняної літньої кухні «Д», що знаходяться за адресою: будинок АДРЕСА_1 та грошових коштів орієнтовна сума у розмірі 200000 гривень 00 копійок, які знаходяться на депозитному рахунку відкритому у Філії-Хмельницького обласного управління акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» на ім 'я ОСОБА_2 .

З 03 грудня 1989 року, з моменту їх одруження, вони стали проживати разом однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Їх сім`я спочатку проживала в житловому будинку колгоспного двору АДРЕСА_1 , головою двору була ОСОБА_6 (свекруха).

На території колгоспного двору знаходився житловий будинок «А-1», хлів «Б», вбиральня «В», погріб «Г».

Житловий будинок «А-1» був побудований в 1953 році, матеріал стін - глина, загальна площа складала 46 кв.м, житлова площа, 36 кв.м.

Навесні 1990 року вона разом із чоловіком почали будувати свій власний новий житловий будинок на території колгоспного двору головою якого була ОСОБА_6 .

Побудувавши будинок, старий власник колгоспного двору ОСОБА_6 звернулася із заявою про переведення погосподарського номера на сина ОСОБА_2 , як нового власника ново побудованого житлового будинку «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м та колгоспного двору в цілому.

21.03.1991 року рішенням № 20 виконавчого комітету Пашковецької сільської ради народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області задоволено прохання

гр. ОСОБА_6 та переведено погосподарський номер на сина ОСОБА_2 .

В цей же день на її чоловіка ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстровано 21.03.1991 в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 73.

Для потреб сім`ї 16 грудня 1994 року нею відчужено власний житловий будинок за 3000000 карбованців. Кошти отримані від продажу житлового будинку були витрачені на внутрішні роботи ново побудованого спільного житлового будинку.

Так, в інвентаризаційній справі житлового будинку

АДРЕСА_1 , яка ведеться Хмельницьким бюро технічної інвентаризації на правовстановлюючих документах старого житлового будинку «А-1», 1953 року побудови (свідоцтві про право власності, технічному паспорті) зроблено «відмітку про погашення» та вказано, що використовується, як «сарай», згодом, як «літня кухня».

Отже, побудований спільний житловий будинок «А-1» загальною площею 89,3 кв.м. житловою площею 62,1 кв.м набув юридичного статусу житлового будинку 21.03.1991 року та знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

В 2011 році на ім`я її чоловіка ОСОБА_2 - Хмельницькою районною державною адміністрацією видано дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_5 від 02.03.2011 року взамін втраченого свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.03.1991 року, виданого виконкомом Пашковецької сільської ради на підставі рішення № 20 від 21.03.1991 року.

03.03.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації видано витяг про державну реєстрацію прав № 29200014 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Тип речового права: право власності, власник: ОСОБА_2 , форма власності - приватна, реєстраційний номер об`єкта в Реєстрі прав власності 33043788.

Відповідно до довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.06.2021 об`єкт складається із житлового будинку літера «А-1», загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., хлів літера «Б», вбиральня літера «В», погріб літера «Г», літня кухня літера «Д» , 1-2 огорожа.

Отже, на момент звернення із цією позовною заявою за її чоловіком ОСОБА_2 зареєстровано право власності на домоволодіння, яке складається із житлового будинку літера «А-1», загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., та погосподарських будівель, які є спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, в період їх спільного проживання однією сім`єю її чоловіком ОСОБА_2 відкрито депозитний рахунок у Філії-Хмельницького обласного управління акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що щодо наведених позивачем обставин позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази. Позивач у позовній заяві вказує, що побудований спільний житловий будинок «А-1» загальною площею 89,3 м2, житловою площею 62,1 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , надано юридичного статусу житлового будинку 21 березня 1991 року. Відповідач не погоджується з наведеними позивачем обставинами справи виходячи з наступного. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Головою колгоспного двору був його засновник, як прав глава сім`ї, члени - всі особи, котрі спільно проживали, вели господарство і перебували у сімей- родинному зв`язку. Житловий будинок «А-1» побудований у 1953 році та входив до складу майна колгоспного двору. Виконавчий комітет Хмельницької районної Ради народних депутатів, розглянув матеріали, надані бюро технічної інвентаризації про оформлення права власності на жит будинки, своїм рішенням від 20 жовтня 1988 року № 124 постановив оформити право власності житловий будинок «А-1» за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_6 моя мати. На підставі рішення від 20 жовтня 1988 року № 124 виконавчим комітетом Хмельницької районної Ради народних депутатів видано Свідоцтво від 12 січня 1989 року, відповідно до я виконавчий комітет посвідчує, що цегляний житловий будинок з належними до нього будівлями спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є громадянка ОСОБА_6 . Таким чином, житловий будинок «А-1», який входив до складу майна колгоспного де набув юридичного статусу житлового будинку 12 січня 1989 року, а не 21 березня 1991 року, як вказує позивач у позовній заяві. Позивач у позовній заяві вказує, що нею, для потреб сім`ї 16 грудня 1994 року відчужено власний житловий будинок за 3 000 000,00 карбованців. Кошти, отримані від продажу житло будинку, були витрачені на внутрішні роботи ново побудованого спільного житлового будинку. Між тим, будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин, позивачем не надано. Таким чином, відповідно до вимог статті 120 Цивільного кодексу УРСР, станом на 12 січня 1989 року майно колгоспного двору (в тому числі житловий будинок «А-1») перебувало на праві спільної сумісної власності у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , шлюб між ним та ОСОБА_4 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ) зареєстровано 03 грудня 1989 року. Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за ; шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Разом з тим, згідно статті 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку «валкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Таким чином, як було зазначено вище, житловий будинок «А-1» з належними до нього будівлями та спорудами, належав відповідачеві з 12 січня 1989року (з дати видачі Свідоцтва від 12 січня 1989 року) на праві спільної сумісної власності, тобто до одруження (03 грудня 1989року). Тому застосування позивачем норм статей 22, 23,28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, як підставу своїх позовних вимог, є безпідставним (спірне майно не є таким, що нажите під час шлюбу). Відповідно безпідставним є також застосування норм статей 69, 70 Сімейного кодексу України, статей 368, 372 Цивільного кодексу України. Застосування положень статті 112 Цивільного кодексу Української PCP можливе лише у розрізі визнання права спільної власності на спірне майно, але не подружжя, а відповідача та його матері (згідно вимог статті 120 цього Кодексу). Стаття 118 Цивільного кодексу Української PCР регулює порядок користування жилим будинком, що є спільною частковою власністю. В матеріалах справи не містися жодних доказів права спільної часткової власності щодо спірного майна. Таким чином, станом на 12 січня 1989 року вказані об`єкти входили до складу майна колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_6 , та перебували на праві спільної сумісної власності у членів цього двору - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Оскільки зазначене майно належало мені на праві спільної сумісної власності до одруження (03 грудня 1989 року), безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм статей 22, 23, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, статей 69, 70 Сімейного кодексу України, статей 368, Цивільного кодексу України.

Позивач направила до суду відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні посвідчила, що вона разом з мамою переїхала у с. Климашівка у квітні 1989 року, через 1,5 років позивач та відповідач будували будинок, була збудована лише «коробка» то мама продала свій будинок і дала гроші на будівництво будинку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 03 грудня 1989 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (актовий запис № 21).

У відповідності до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Здійснення права спільної сумісної власності врегульовано статтею 63 СК України, відповідно до якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень п. п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

У пункті 21 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до статті 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що на депозитному рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_2 , за період перебування ним у шлюбі з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були розміщені кошти у розмірі 100000 гривень, які зняті ОСОБА_2 22.03.2024 року. По вказаному рахунку нараховано відсотки в розмірі 36913,76 грн., які зняті ОСОБА_2 23.03.2024 року. Вказане підтверджується випискою з банку та визнається ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вказані кошти ним було витрачено на власні потреби, будь-яких коштів, після зняття їх з депозитного рахунку, ним не надавалося ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 68456 гривень 88 копійок, що складають ? частки права власності від загальної суми депозитного вкладу 136913 гривень 76 копійок.

Вирішуючи позовні вимоги в частині: визнання житлового будинку «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляний хлів «Б», цегляну вбиральню «В», цегляний погреб «Г», глиняну літню кухню «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляний хлів «Б», цегляну вбиральню «В», цегляний погреб «Г», глиняну літню кухню «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що виконавчим комітетом Хмельницької районної ради народних депутатів 15 червня 1989 року на ім`я забудовника - ОСОБА_6 , видано Паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті Української PCP (зареєстровано за № 74-у)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 12.01.1989 року будинок належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_6 .

Виконавчий комітет Хмельницької районної Ради народних депутатів, розглянувши рішення Пашковецької сільської Ради народних депутатів № 42-а від 23 листопада 1989 року, на клопотання на видачу громадянці ОСОБА_6 дозволу на будівництво (перебудову) індивідуального житлового будинку і господарських будівель в селі Климашівка, постановив дозволити громадянці ОСОБА_6 будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель для ведення підсобного господарства в селі Климашівка на земельній ділянці площею 0,43 га, з умовою після будівництва нового житлового будинку старий будинок пристосувати під літню кухню.

Станом на 12.01.1989 року членами колгоспного двору, у власності якого перебував житловий будинок із належними до нього будівлями та спорудами, були: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

20 березня 1990 року між Хмельницьким РБУ (Підрядник) та ОСОБА_6 (Замовник) укладено Типові договори на ремонт і будівництво житлових будинків, квартир господарських, побутових будівель та споруд за замовленням населення № 17 на загальну суму 6 397,57 карбованців (з них вартість робіт - 1 889,00 карбованців, вартість матеріалів - 4 508,57 карбованців).

Відповідно до предмету вказаних договорів Підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи з будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язався оплатити (пункт 11 договорів) та прийняти виконані роботи в день їх завершення (пункт 16 договорів). Повна оплата матеріалів та робіт здійснена Замовником 21 березня 1990 року.

29 березня 1990 року між Хмельницьким РБУ (Підрядник) та ОСОБА_6 (Замовник) укладено Типовий договір на ремонт і будівництво житлових будинків, квартир господарських, побутових будівель та споруд за замовленням населення № 45 на загальну суму 932,28 карбованців (з них вартість робіт - 620,44 карбованців, вартість матеріалів - 311,98 карбованців). Відповідно до предмету вказаного договору Підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи з будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язався оплатити (пункт 11 договору) та прийняти виконані роботи в день їх завершення (пункт 16 договору).Повна оплата матеріалів та робіт здійснена Замовником 24 травня 1990 року. Тобто, будівництво житлового будинку літера «А-1» загальною площею 89.3 кв.м. було здійснено повністю за рахунок коштів ОСОБА_6 .

21.03.1991 року рішенням № 20 виконавчого комітету Пашковецької сільської ради народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області задоводено прохання гр. ОСОБА_6 та переведено погосподарський номер на сина ОСОБА_2 .

21.03.1991 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстровано 21.03.1991 в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 73. Житловий будинок належить колгоспному двору.

Суд не бере до уваги свідчення свідка, оскільки право власності на спірний будинок зареєстроване за ОСОБА_2 21.03.1991 року, а договір купівлі-продажу будинку, який належав ОСОБА_3 укладено нею 16.12.1994 року.

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно статті 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, яке належало одному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку «спадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком як об`єктом права власності є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог', встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що житловий будинок по АДРЕСА_1 був побудований ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за їх спільні кошти, а також, що ОСОБА_3 була членом колгоспного двору.

За таких обставин, суд вважає, що спірний будинок не є спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . А тому, позовні вимоги про визнання за ОСОБА_3 права власності на ? житлового будинку «А-1» загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 62,1 кв.м., цегляний хлів «Б», цегляну вбиральню «В», цегляний погреб «Г», глиняну літню кухню «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.. ст.22, 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст.ст. 60,69,70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 10, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 68456 гривень 88 копійок, що складають ? частки права власності від загальної суми депозитного вкладу 136913 гривень 76 копійок, 684 гривні 56 копійок сплоченого судового збору та 3386 гривень 03 копійки витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає в АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя: