Справа № 452/4557/24
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) про :

-визнання неправомірною відмови щодо передачі в приватну власність шляхом приватизації квартири АДРЕСА_1 ;

-зобов`язання, як орган приватизації, розглянути в місячний термін заяву

ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти вмотивоване рішення щодо приватизації вказаної квартири, з урахуванням висновків суду та у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Підставою для звернення з цим позовом стало те, що як стверджує позивач, він, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим отримав право на зайняття сім`єю з 4 осіб житлової площі в гуртожитку по

АДРЕСА_2 , йому було видано спеціальний ордер №1.

Спірна квартира АДРЕСА_3 перебуває у державній власності Міністерства оборони України.

Згідно з відповіддю Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) № 2413 від 20.09.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у передачі спірної квартири у приватну власність у зв`язку з відсутністю у наданих до органу приватизації документах копії ордера на жиле приміщення.

Тобто, позивач звернувся з позовом до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) для захисту своїх житлових прав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір це, зокрема спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міністерства оборони України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі Інструкція № 380).

Підготовка, оформлення документів та передання у власність громадян квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (пункт 1 розділу X Інструкції № 380).

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями у силу її особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є військова служба.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року в справі № 362/643/21.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справах, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що поданий ОСОБА_1 позов відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, вважаю за необхідне, у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у даній справі.

В ч.1 ст.20 КАС України передбачено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Зокрема, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

В частині 2 статті 20 КАС України закріплено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, розгляд даної позовної заяви відноситься до предметної підсудності окружного адміністративного суду, яким являється Львівський окружний адміністративний суд.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу право на звернення із вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати позивачу із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя