Справа № 297/4142/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., з участю секретаря судового засідання Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 4500 гривень щомісяця.

Позов мотивовано тим, що через різні характери та погляди на життя сторони не в змозі проживати разом. На протязі років вони взагалі проживали то разом то окремо, постійні сварки призвели до фактичного розпаду сім`ї.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача адвокат Попович Ш. О., в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Попович О. О. в судове засідання не зявився, подав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимог в частині розірвання шлюбу повністю визнає і проти їх задоволення не заперечує. Стосовно вимоги про стягнення аліментів то просив задовольнити частково в сумі 3200 гривень. Стосовно вимоги про стягнення витрат на правову допомогу просив залишити її без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, сторони зареєстрували шлюб 28.12.2016 року у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом № 136, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Сторони мають від шлюбу доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка проживає з матір`ю ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перебуває на її повному та самостійному вихованні та утриманні.

Судом встановлено, що з часу укладення шлюбу, спільне життя між сторонами не склалося і вже тривалий час подружжя проживає окремо та не підтримує сімейних відносин. Подальше спільне життя для них є неможливим та суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Позивачка не бажає зберігати шлюб, що вбачається з заяви представника позивачки про підтримання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатним, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік», суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 гривень щомісяця до досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне.

За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 26.09.2024 року, копію платіжної інструкції від 26.09.2024 року на суму 10 000,00 грн..

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тому суд, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що справа хоч є і незначної складності, однак в даній категорії справ відсутня узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах не являються типовими або фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є достатньо великим, а тому суд погоджується про доцільність суми стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 10 000 гривень, оскільки він є є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір.

Крім того, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивача судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 24, 80, 84, ч. 3 ст. 105, 112, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 81, 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,

рішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого 28.12.2016 року у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом № 136 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (три тисяч гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Юрій ГЕЦКО