Справа № 199/7305/24
(2/199/515/25)
29 січня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі
головуючого судді Богун О.О.,
при секретареві Буточкіній М.К.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
17.09.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 6173470 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 15 000,00 грн. на строк 360 днів, із сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,99% в день , яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору.
Свої зобов`язання за вказаним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало, зарахувавши грошові кошти на платіжну картку відповідача. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання повернути кредит в обумовлений термін та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Однак свої зобов`язання за договором № 6173470 про надання споживчого кредиту від 11.12.2022 року ОСОБА_1 не виконав.
27 листопада 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27-11/2-Ф, згідно умов якого до ТОВ « Фінансова компанія «Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за вказаним договором становить 40 024,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 25 024,00 грн.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року прийнято цивільну справу та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
29 січня 2025 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, вважає провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладений договір № 6173470 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 15 000,00 грн. на строк 360 днів, із сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,99% в день , яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.
У пункті 1.5.1 договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,99% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.
У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом на отримання індивідуальної знижки лише як участника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених Договором.
Споживач погоджується, повністю розуміє та проінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки ( невиконання умов для ортримання знижки ) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є змінною процентної ставки, порядку її обчисленя та порядку сплати в бік погіршення для спожичача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентї ставки.
Відповідно до п. 1.8. орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 122460,00 грн.
Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Переказ відповідачу коштів в сумі 15 000 грн. здійснено шляхом перерахування на банківську картку Відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» про перерахування коштів.
Відповідач станом на 17.09.2024р. мав заборгованість у розмірі 40 024,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 25 024,00 грн.
Встановлено, що 27 листопада 2023року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27-11/2-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором №6173470.
Відповідно до п.1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємної частиною цього договору.
Згідно копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за договором Факторингу № 27-11/2-Ф від 27 листопада 2023року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27-11/2-Ф від 27 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6173470 в загальному розмірі 37 337,50 грн.
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору, що підтверджується копією такого листа від 27.11.2023 року.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідач не спростував в належний спосіб доказів сторони позивача. Сторони вільно, на власний розсуд та в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач отримав кошти, частину повернув. З огляду встановлених судом обставин, вбачається, що між сторонами спору щодо виконання договору не існувало, а лише в 2024 році, після ініціювання позивачем даного судового спору, відповідач почав заперечувати факт укладення договору.
В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Таким чином, встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за Договором № 6173470 про надання споживчого кредиту від 11.12.2022, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке є правонаступником кредитодавця ТОВ «Авентус Україна», в загальному розмірі 40 024,00 грн.
Факт наявності заборгованості підтверджується наданим суду доказами в матеріалах справи, у тому числі карткою обліку договору (розрахунок заборгованості), які не спростовані відповідачем.
Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими, доведені матеріалами справі, та такими, що підлягають задоволенню.
Суд вважає доведеним, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти, частково повернув борг, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів і нарахованих відсотків.
Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пунктом 1.5. визначено тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаному у п. 1.4.
Позивачем ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» нараховано проценти в межах строку дії договору.
Суд не погоджується з позицією відповідача, що нарахування процентів за кредитним договором підлягає списанню на підставі п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦКУкраїни. Дійсно, у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені), однак, суд звертає увагу, що в даному випадку відсотки були нараховані, як попереднім кредитором так і його правонаступником, саме у відповідності до умов укладеного договору, а не на підставі ст. 625 ЦК України.
Судові витрати по справі.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені представником позивача в розмірі 10 000 грн. суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду документи : договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023; копію звіту про надання правової допомоги на загальну суму 10 000,00 гривень згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 р.; копію платіжної інструкції від 09.09.2024 р. №5816; копію Рахунку на оплату по замовленню №1073/04/07 від 04.07.2024 р.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості й верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, завищений щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, і не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги в даній справі.
Щодо стягнення судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає наступне.
Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжним дорученням від 09.09.2024 року №2272.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд-
Змінити найменування позивача по справі №199/7305/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 6173470 від 11.12.2022 року у розмірі 40 024,00 грн. (сорок тисяч двадцять чотири гривні 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 25 024,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.(три тисячі гривень 00 копійок).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2)

Відповідачка - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя О.О.Богун