УХВАЛА

04 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/3107/23

провадження № 22-ц/4809/515/25

Кропивницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Єгорової С. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року у складі головуючого судді Голосеніної Т. В.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року позовну заяву Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.02.2022 року у розмірі 62 028,38 грн, інфляційні витрати у розмірі 9 200,40 грн, 3% річних у розмірі 3 042,63 грн, а всього 74 271 (сімдесят чотири тисячі двісті сімдесят одна) грн. 41 коп; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боровський Валерій Антонович, оскаржила його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За вимогами п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до пп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Виходячи з наведених вимог Закону, ціни позову та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановлений станом на 01 січня 2023 року, за звернення до суду з позовом у даній справі позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2 684 грн.

У пп. 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі відповідач мав сплатити судовий збір у сумі 4 026,00 грн (2 684,00 грн х 150% = 4 026 грн).

Однак, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у встановлених законом порядку і розмірі заявником до суду не надано.

У апеляційній скарзі зазначено, що заявниця звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що суттю даної справи є стягнення заборгованості за комунальні послуги водопостачання та водовідведення, де позивач є надавачем послуги, відповідач споживачем послуги, у зв`язку з чим вважає, що має право на звільнення від сплати судового збору.

З такими доводами апеляційний суд не погоджується, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц дійшла висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Разом з тим, у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 761/11283/15 Верховний Суд відхилив доводи заявника про те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши, що ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює пільги зі сплати судового збору споживачам, які звертаються із позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. За позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості заявник є відповідачем і встановлені зазначеною статтею пільги не поширюються на відповідні правовідносини.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі № 607/19846/20 зазначив, що згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Системний аналіз зазначеної норми права дає правові підстави зробити висновок про те, що від сплати судового збору за подання позовів, апеляційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. Отже, відповідачі при подачі апеляційної скарги у справах про стягнення заборгованості мають сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір». Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 2-3917/10.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що заявник є відповідачем у справі за позовом ОКВП «Дніпро-Кіровоград», ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції на загальних підставах.

Судовий збір у сумі 4 026,00 грн має бути сплачено за такими реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО:899998, Ідентифікаційний код: 37918230, Рахунок:UA0011567, КБКД:22030101, Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи;Судовий збір, за позовом _(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення __від __, Кропивницький апеляційний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року підлягає залишенню без руху, для усунення недоліків, апелянту необхідно протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до суду докази сплати (доплати) судового збору.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 357, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2024 року залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. М. Єгорова