Провадження № 2/643/831/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Афанасьєв В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначила, що 12.02.2024 приблизно о 17 год.50хв., ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем «Renault Megan Scenic» р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Вироком Московського районного суду м.Харкова від 19.08.2024 ОСОБА_2 визнано визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду у вигляді сплати на лікування. Тому позивач просить стягнути матеріальну шкоду від злочину в сумі 19347 грн. 76 коп. на лікування, а також внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди через порушення звичного ритму життя, яку оцінює в 100000 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Вироком Московського районного суду м.Харкова від 19.08.2024 ОСОБА_2 визнано визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_2 позивачу спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» потерпілий, якому внаслідок учинення транспортного злочину заподіяно моральну, фізичну чи майнову шкоду, вправі пред`явити цивільний позов про її відшкодування, який має бути розглянутий разом із кримінальною справою.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному і договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності підстав, передбачених статтею 1194 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 754/1114/15-ц.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Із роз`яснень, наданих у п.19Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Враховуючи вищевикладене та інформацію, що міститься в копіях касових чеків, медичних документах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 у частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню, та на її користь слід стягнути 19347,76 грн. (документально підтверджені витрати на придбання рекомендованих лікарських препаратів і послуг).

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення завданої моральної шкоди, з урахуванням позиції потерпілого, підлягають задоволенню частково в сумі 50000 грн.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого на користь потерпілого, суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення), а також стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.

Однак, задовольняючи цивільний позов частково (в частині стягнення моральної шкоди), суд враховує те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи. (ВП/ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020). При визначенні розміру завданої потерпілому моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим відносно нього, суд враховує характер і обсяг душевних страждань, яких потерпілий зазнав, поведінку обвинуваченого в момент скоєння кримінального правопорушення та його поведінку в подальшому, а також суд враховує, що потерпілий на обґрунтування завданої моральної шкоди вказує, що в наслідок заподіяння ушкоджень він був позбавлений можливості нормального життя та спілкування з близькими та друзями, суд вважає що моральна шкода, яка буде стягнута з обвинуваченого за вироком суду на користь потерпілого, в повній мірі компенсує йому перенесені душевні страждання та душевний біль. А тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме:

-судовий сплачений позивачем за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1211,20 грн;

-судовий сплачений позивачем за вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у загальному розмірі 19347 (дев`ятнадцять тисяч триста сорок сім) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - В.О. Афанасьєв