г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/162/22
Номер провадження 2/213/184/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Шульги В.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства "Фрунзенське КЖП", третя особа - державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко Олена Володимирівна, про визнання рішення та свідоцтва про право власності частково не дійсним, визнання права власності на частину квартири та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та просила визнати Розпорядження органу приватизації «Широківський комбінат комунальних підприємств» 2/12 від 04.01.1995 та Свідоцтво про право власності на житло від 04.01.1995, видане на ім`я ОСОБА_3 про передачу йому у власність на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 42,6 кв. м, житлова 29,1 кв.м. частково недійсними у частині не включення у спільну часткову власність членів сім`ї ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ; визнати, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прийняли участь у приватизації вказаної квартири та отримали у спільну часткову власність по 1/3 частини кожен; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивачем заявлено клопотання про поновлення процесуальних строків для подання позовної заяви щодо часткового оскарження розпорядження органу приватизації від 04.01.1995 та свідоцтва про право власності від 04.01.1995.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , який заповіту не складав, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Оскільки на час смерті разом з останнім була зареєстрована мати позивача ОСОБА_4 , вона вважається такою, що прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, спадкоємцями якої є вона і її сестра

ОСОБА_2 , які звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила, що видасть свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині на спірну квартиру їй та сестрі. Вона не погоджується з таким розподілом. Вказує, що згідно ордеру від 10.11.1971 року її батьку та членам його сім`ї: ОСОБА_4 і сестрі ОСОБА_7 була надана в користування квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач після народження в 1973 році також була зареєстрована у вказаній квартирі. В жовтні 1994 року вирішили приватизувати квартиру. Прописаними в ній були батько, мати позивача та вона. Сестра ОСОБА_2 зареєстрована на той час в квартирі не була. На підставі розпорядження органу приватизації ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на житло від 04.01.1995, проте ні вона ні мати не були зазначені в свідоцтві. Як пояснив працівник органу приватизації право власності видається лише на головного члена сім`ї, а члени сім`ї в свідоцтві не зазначаються, хоча вважається що вони приймали участі в приватизації квартири. В її паспорті є відмітка що вона використала своє право на приватизацію в розмірі 14,2 кв.м., отже їй належить 1/3 частка квартири. Також по 1/ 3 частці квартири мали її мати і батько за життя, а після смерті останнього мати стала власником 2/3 частки квартири. Тому на думку позивача при поділі спадщини кожен із спадкоємців повинен отримати по 1/3 частині квартири.

Також позивачем подана заява про поновлення процесуальних строків, у якій зазначено, що про порушення права дізналась у грудні 2021 року, коли нотаріус зазначив, що вона та її сестра мають право на спадщину по1/2 частини квартири кожна, та пояснила, що згідно свідоцтва про право власності, вона не приймала участі у приватизації.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно.

Представник позивача адвокат Примаков К.О. надав заява, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву, в якій зазначила, що по спірній квартирі вона ні до кого претензій не має. Просить розглянути справу без її присутності.

Від відповідача КП "Фрунзенське КЖП" відзиву на позов не надійшло, про причини неявки свого представника не повідомили. В матеріалах справи наявне клопотання від 27.07.2022, в якому зазначають, що КП "Фрунзенське КЖП" не є правонаступником Широківського комбінату комунальних послуг, тому не має права відповідати за видані ним розпорядження та свідоцтво про право власності на житло від 04.01.1995.

Третя особа: Державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. у судове засідання не з`явилась, надала лист, у якому зазначила, що просить розглянути справу без участі представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

08 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до Розпорядження Широківського районного суду Дніпропетровської області №1375, надійшла вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Суд встановив обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.9-10), у якому також є відмітка, що «Право безоплатної приватизації квартири використано в обсязі 14,2 м кв при нормі 24,33 м кв площі».

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_8 » (російською) зареєстрували шлюб «7 июня 1969 года» (російською) ( а.с.13).

ОСОБА_5 06 березня 1993 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно Довідки №4229 від 06.11.2018 року Широківської селищної ради, ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з №109 від 16.05.2018 року); за даною адресою зареєстрована ОСОБА_4 , 1950 року народження ( а.с.16).

Згідно Довідки №97 від 03 грудня 2021 року КП «Фрунзенське ЖКП», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; на даній житловій площі зареєстрована ОСОБА_4 , 1950 року народження (а.с.16).

Згідно Довідки №96 від 03 грудня 2021 року КП «Фрунзенське ЖКП», та Довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Широківської селищної ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17,18).

Згідно «Типового договора найма жилого помещения.» (російською) від «10 ноября 1971 г» (російською), «управление домами сдает квартиронанимателю ОСОБА_3 в пользование жилое помещение отдельную квартиру из 2 комнат площадью 29-62 квадрат метров и подсоб помещений АДРЕСА_4 (а.с.19-20).

Згідно «Ордера №15, виданого ОСОБА_3 , семьи, которая состоит из «3» человек 2 -комнатную квартиру АДРЕСА_1 . 2 августа 1971» (російською) (а.с.21).

Відповідно до Розпорядження органу приватизації 2/12 4.01.95, за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , квартира , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , використовується ним та членами його сім`ї на умовах найму. Мешканці квартири мають пільгу на безоплатну передачу у власність квартири (а.с.24).

Згідно довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 до Положення про порядок передачі квартири у власність громадян, мають право на житло: ОСОБА_3 , 1946 року народження, дата прописки 1971.23.ХІІ; ОСОБА_4 , 1950 року народження, дата прописки: 1971.23.ХІІ; ОСОБА_5 , 1973 року народження, дата прописки 1973.15.ХІ (а.с.25).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 4 січня 1995 року, м. Широке, Широківський комбінат комунальних підприємств посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_3 . Загальна площа -42,6 кв м, відповідна вартість на момент приватизації 745500 крб. Сарай 1,80х3,20, погреб 3,2.х1,80 Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 4 січня 1995 №2/12, дані занесені у реєстрову книгу за № ІПШ-480-480 (а.с.26- копія свідоцтво, 27 копія технічного паспорту).

Судом досліджена копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 (а.с.104-122).

Згідно листа №441/02-14 Широківської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 в Широківський державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області не заводилась (а.с 104).

На час смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 , була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса ОСОБА_4 що до відкриття спадщини не зверталася.

Після смерті ОСОБА_4 , згідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її сестра - ОСОБА_2 , у встановлений ст.1270 ЦК України строк, подали до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко Т.В. заяви про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

У відповідності до ч.13 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло; якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра; якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра.

Згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Суд погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» , три члена сім`ї мали право на приватизацію 21 кв.м. х 3 + 10 кв.м (на всіх членів сім`ї) = 73 кв.м., тобто кожен мав право на приватизацію - 24,33 кв.м. (73:3). Однак, квартира має загальну площу 42,6 кв.м. та приватизували три особи - 14,2 кв.м. (42,6 :3). Якщо б батько приватизував квартиру сам, то він би мав право на приватизацію 31 кв.м. (21+10), а за залишок площу в розмірі 11,6 кв.м., він би повинен був здійснити доплату. В розпоряджені органу приватизації вказана обставина не зазначено.

Суд погоджується, що приватизація повинна була відбутися на трьох осіб: батька, матері та позивача, оскільки: в матеріалах приватизації відсутня відмова від приватизації позивача та її матері; в рішенні органу приватизації не зазначено, що батько повинен сплатити за перевищення площі; в паспорті мається запис від 04.01.1995 року в якому зазначено «Право безоплатної приватизації квартири використано в обсязі 14,2 м кв , при нормі 24,33 м кв загальної площі».

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма закріплена в ст.321 ЦК України та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

Відповідно до ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням поважності причини пропуску подачі позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1,3,5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»., ст. ст. 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства "Фрунзенське КЖП", третя особа - державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко Олени Володимирівни про визнання рішення та свідоцтва про право власності частково не дійсним, визнання права власності на частину квартири та визнання права власності в порядку спадкування, -задовольнити.

Визнати розпорядження органу приватизації «Широківський комбінат комунальних підприємств» 2/12 від 04.01.1995 року та Свідоцтво про право власності на житло від 04.01.1995 року, видане на ім`я ОСОБА_3 про передачу йому у власність на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири АДРЕСА_1 , загальна площа, якої складає 42,6 кв.м., житлова площа 29,1 кв.м., сарай розміром 1,80 х 3,20 м, погріб розміром 3,20 х 1,80 м., частково не дійсними в частині не включення у спільну часткову власність квартири АДРЕСА_1 , загальна площа, якої складає 42,6 кв.м., житлова площа, 29, 1 кв.м., сарай розміром 1,80 х 3,20 м, погріб розміром 3,20 х 1,80 м., членів сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати, що в приватизації квартири АДРЕСА_1 , загальна площа, якої складає 42,6 кв.м., житлова площа 29, 1 кв.м, сараю розміром 1,80 х 3,20 м, погрібу розміром 3,20 х 1,80 м. прийняли участь ОСОБА_5 , за життя ОСОБА_3 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 ), за життя ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які отримали у спільну часткову власність по 1/3 частини кожен, квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа, якої складає 42,6 кв.м., житлова площа 29, 1 кв.м., сарай розміром 1,80 х 3,20 м, погріб розміром 3,20 х 1,80 м..

Визнати за ОСОБА_11 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа, якої складає 42,6 кв.м., житлова площа 29, 1 кв.м., сарай розміром 1,80 х 3,20 м, погріб розміром 3,20 х 1,80 м., в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , Комунального підприємства "Фрунзенське КЖП" сплачений судовий збір з кожного по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_7 ;

Представник позивача: - адвокат Примаков Костянтин Олексійович, адреса: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, пр. Героїв Підпільників, 1/ 4;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: Комунальне підприємство "Фрунзенське КЖП", місцезнаходження: 53700, Дніпропетровська область, с-ще Широке, вул. Соборна, буд.107;

Третя особа: державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко Олена Володимирівна, адреса: 53700, Дніпропетровська область, Криворізький район, с-ще Широке, вул. Соборна, 128.

Дата складення повного тексту судового рішення 30 січня 2025 року.

Суддя В.В. Мазуренко