Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8313/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач не перебують у зареєстрованому шлюбі та вони батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна дитина сторін проживає разом матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що відповідач має стабільний дохід, займається неофіційними підробітками, його доходи дають можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Разом з тим позивач просить стягувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на її утримання, оскільки у позивача на утриманні спільна з відповідачем дитина яка не досягла трьохрічного віку.

Позивач та її представник у судове засідання не з"явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечив стягнення аліментів на утримання дитини, однак зауважив, що має нестабільні підробітки та не має змоги утримувати позивача.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не виконує обов`язку щодо утримання спільної дитини ОСОБА_3 . Дитина проживає разом матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Суд бере до уваги пояснення відповідача який згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі.

Суд враховує ті обставини, що відповідач ніде офіційно не працює. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатною людиною, у зв`язку з чим з нього слід стягувати аліменти у розмірі заявленому позивачем.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача, який не надавав відзиву на позов, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини, та те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дитини та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 50000 гривень, що є співмірним з розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2025 рік» ( прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні).

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо стягнення аліментів із відповідача на утримання жінки яка не перебуває у шлюбі між собою на її утримання, оскільки із нею проживає малолітня дитина сторін, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив наступне.

Ч.2 ст.91 СК України, передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини.

Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу жінці на утриманні якої знаходиться їх спільна дитина.

Крім того, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання жінки на утриманні якої знаходиться малолітня дитина.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у жінки з якою проживає спільна малолітня дитина права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу жінки, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 333/1701/18 (провадження № 61-17737св21).

На даний час син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітнім і не досяг трьох років, тому потребує постійного догляду позивачкою, в зв`язку з чим остання не може працевлаштуватись. Крім цього, позивачка є неповнолітньою.

Таким чином, позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач є особою молодого віку, та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання матері його малолітньої дитини, яка проживає разом із нею, доглядає дитину та в силу віку дитини та свого неповнолітнього віку не має можливості працювати й отримувати дохід для свого матеріального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, потреби позивачки яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, можливостей відповідача, його працездатного віку, суд дійшов висновку про стягнення із нього на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнена, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 10.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки: АДРЕСА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 10.12.2024 року до виповнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.02.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк