У х в а л а

22 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 212/8083/23

Провадження № 61-10634ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідач)

на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_2 до відповідача про стягнення боргу за договором позики та

в с т а н о в и в :

1. 16 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив стягнути 73 112,49 доларів США боргу за розписками від 10 лютого 2012 року та від 6 грудня 2019 року з урахуванням компенсаційних виплат, а також понесені судові витрати.

2. 22 лютого 2024 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково: стягнув 116 457,01 грн боргу за договором позики від 12 лютого 2012 року та 45 120,00 грн як три проценти річних від простроченої заборгованості; стягнув 41 000,00 доларів США боргу за договором позики від 6 грудня 2019 року та 3 595,00 доларів США як три проценти річних від простроченої заборгованості; відмовив у задоволенні іншої частини вимог; стягнув із відповідача на користь позивача 8 999,45 грн судових витрат.

3. 25 червня 2024 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив рішення суду першої інстанції без змін.

4. 23 липня 2024 року відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Скаржиться, зокрема, на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що позику під проценти надала фізична особа; отримання позики в іноземній валюті виключає можливість застосування статей 1048 і 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); суди першої й апеляційної інстанцій помилково застосували норми права про переривання позовної давності.

5. 16 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Відповідач мав надати відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету, конкретизувати підстави для касаційного оскарження.

6. 26 вересня 2024 року відповідач подав уточнену касаційну скаргу. Повідомив про відсутність електронного кабінету. Вказав підставами для касаційного оскарження судових рішень пункти 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Обґрунтував так:

- умови договорів позики не передбачали стягнення відсотків за користування коштами. Тому отримання позики в іноземній валюті без визначення розміру та порядку сплати таких відсотків унеможливлює застосування відповідних приписів статей 1048 і 1049 ЦК України;

- фізичні особи, крім підприємців, не мають права одержувати від позичальника проценти за користування позикою. Такий вид діяльності є ліцензійним. Позивач не є підприємцем і не має відповідної ліцензії. Тому не може надавати фінансові послуги;

- суди першої й апеляційної інстанцій помилково застосували норми права про переривання позовної давності, оскільки позивач не довів, що він звертався до відповідача із вимогою про сплату коштів за договором позики;

- перебіг позовної давності за загальним правилом, визначеним у частині першій статті 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (див. постанову Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року у справі № 6-75цс16). Для заявлених позовних вимог позовна давність сплинула, що суди попередніх інстанцій не врахували.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

2. Витребувати з Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу цивільну справу № 212/8083/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко