Єдиний унікальний номер справи 753/755/16-ц
Провадження №22-ц/824/2985/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Каплун Юрій Вікторович - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, товариство з обмеженою відповідальністю «Альфета-Івелейшн груп», про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 1 456 325,00 грн грошових коштів та понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала грошові кошти в сумі 604 400 грн та мала повернути позику ОСОБА_1 до 03.01.2015 року.

03.12.2014 року сторони уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В., зареєстрований в реєстрі №3167. Вказаним договором іпотеки забезпечувалося зобов`язання за договором позики від 03.12.2014 року. На забезпечення виконання вказаного зобов`язання позивач передала в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 82.5 кв. м., жила площа 38.4 кв. м. Квартира оцінена в 982 150,00 грн, що на день укладення договору іпотеки за курсом Національного банку України становить еквівалент 65 000 дол. США. 20.11.2015 року ОСОБА_1 від свого імені продав предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. Відповідач ціну продажу з позивачем не узгоджував, вона визначалася на підставі оцінки майна складеного суб`єктом оціночної діяльності, і становила 1 250 000,00 грн. Вказує, що ОСОБА_1 не надав звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки та не повернув решту коштів. Посилається на те, що ціна продажу квартири є нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, а також звіт про оцінку, складений ТОВ «Всеукраїнська оціночна Компанія».

На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь різницю між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього в сумі 810 725,00 грн. та решту коштів після їх розподілу від продажу предмета іпотеки в сумі 645 600, 00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 143 156, 00 грн, судовий збір у розмірі 5 374,20 грн. та витрати на проведення судової оціночно-будівельної експертизи в розмірі 22 370,40 грн.

У решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 01 жовтня 2024 року відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не звернув увагу на сумнівні висновки експерта ОСОБА_4 та не надав належної оцінки висновку експерта від 11 липня 2024 року, а також було порушено право відповідача на виклик експерта для надання усних пояснень щодо його висновку і подання клопотання про призначення повторної експертизи, чим порушив вимоги статей 77, 78, 79, ч. 6 ст. 81, ч. 5 ст. 102 ЦПК України. Вважає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив клопотання в порядку ч. 5 ст. 102, ст. 356 ЦПК України, у якому просить викликати в судове засідання судового експерта відділу земельних досліджень та оціночної діяльності лабораторії будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Грабовенко Олену Сергіївну для надання усних пояснень щодо висновку від 11 липня 2024 року.

Крім того, просив в порядку ч. 5 ст.103 ЦПК України та відповідно до Закону України «Про судову експертизу» призначити повторну оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання:

- яка ринкова вартість станом на 20 листопада 2015 року об`єкта нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 82,5 кв.м, житловою площею - 38,4 кв.м. Проведення експертизи просить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6), оплату за проведення експертизи покласти на відповідача.

У судове засідання, призначене на 16 січня 2025 року, з`явилися позивач та відповідач.

У судовому засіданні позивач подала заяву про відмову від позову, в якій просила суд визнати рішення суду першої інстанції нечинним у зв`язку з відсутністю між сторонами спору, а відтак відмови позивача від заявлених позовних вимог у справі.

Дослідивши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

Як убачається з матеріалів справи, після подання апеляційної скарги сторони досягли згоди щодо суми відшкодування в рамках справи.

У зв`язку з цим, між сторонами припинені спірні правовідносини, на підставі чого позивач подала до суду заяву про відмову від своїх вимог, в якій зазначила, що в процесі переговорів між нею та відповідачем ОСОБА_1 досягнуто згоди щодо мирного врегулювання спору у справі. Відповідач добровільно виконав рішення суду в погодженій ними сумі грошових коштів.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Заява позивача про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

У заяві зазначено, та підтверджено позивачем в судовому засіданні, що наслідки відмови від позову, передбачені ст. 256 ЦПК України, стороні відомі та зрозумілі.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 20.10.2020 року в справі №2-2394/2009).

Колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_1 , треті особи: Каплун Юрій Вікторович - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, товариство з обмеженою відповідальністю «Альфета-Івелейшн груп», про стягнення грошових коштів: визнати нечинним рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року; провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 259, 268, 352, 362, 367, 373, 374, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти відмову від позову ОСОБА_2 .

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько