Провадження 2-др/193/2/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

31 січня 2025 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
при секретарі Ратушної В.В.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі за уточненим позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора,
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2025 року уточнений позов представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора, задоволено. Зобов`язано ФОП ОСОБА_3 усунути перешкоди власнику ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером № :02:002:0022, площею 8,0941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вакулівської сільської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, повернувши її власнику ОСОБА_1 . Скасовано рішення державного реєстратора відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73318979 від 24.05.2024 року, про реєстрацію іншого речового права (право оренди земельної ділянки) номер запису про інше речове право: 55173156 від 21.05.2024 року, земельної ділянки площею 8,0941 гектарів, кадастровий номер :02:002:0022. Стягнено з відповідача ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 3360 (три тисячі триста шістдесят) гривень 85 копійок.

20.01.2025 року представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про вирішення питання про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат за отримання професійної правничої допомоги в розмірі 20000 грн.

В судовому засіданні представник позивача , позивач підтримали заяву в розмірі 20000 грн., прохали зарахувати до розрахунку вартості час судового засідання від 20.01.2025 року , залишивши суму до стягнення 5000 грн.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення була подана в електронній формі. Про дату, час і місце розгляду справи представник відповідача повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Враховуючи обізнаність представника відповідача про розгляд клопотання та отримання ним розрахунку, думку присутніх, положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їхню відсутність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільного провадження, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу частково.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року позов задоволено в повному обсязі.

На підтвердження витрат представником позивача зазначено, що витрати на професійну допомогу 20000 грн. за надання послуг згідно укладеного договору від 24/06/24, додаткової угоди та акта приймання-передачі наданих послуг б/н від 20.01.2025 року складається з вартості послуг за актом, доданим у якості доказу, де визначено:1. ознайомлення з документами 1год. 2000 грн; 2. складання позовної заяви 3 год. 6000 грн.; 3. складання заяви про забезпечення позову 30 хв. 1000 грн.; 4. складання клопотання про витребування доказів 30 хв. 1000 грн.; 5. складання апеляційної скарги на 30 хв. 1000 грн.; 6. складання заяви про зміну предмету позову 30 хв. 1000 грн.; 7. складання клопотання про призначення судової експертизи 30 хв. 1000 грн.; 8. складання клопотання про доручення доказів 30 хв. 1000 грн.; 9. складання клопотання про доручення доказів 30 хв. 1000 грн.; 10. представництво в суді 2 год. 30 хв. 5000 грн.

Згідно вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, подана представником позивача 20 січня 2025 року, містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складає 20000 грн. за надання правничої допомоги (т.1 а.с.2-4)

Згідно рахунку на оплату №1 від 24.06.2024 року попередня оплата складає 20000 грн.

Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_2 20000 грн.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 134 ЦПК України визначено, що Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно із статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Згідно наданої у якості доказу, копії договору про надання професійної правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.06.2024 року частиною 4 визначено порядок здійснення розрахунків. П.п. 4.1 зазначено, що вартість допомоги є договірною, авансовий платіж не повертається; виконання послуг оформлюється актами здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів.

Також, суд вважає, що визначення суми гонорару успіху не входить до обсягу наданих послуг - гонорару, які підлягають розподілу відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України та не визначено як складову судових витрат.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 24.10.19 року по справі №905/1795/18 та №922/2685/19 від 08.04.2020 року.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України у справі №178/1522/18 від 01.09.2021 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Так, дослідивши докази витрат, суд вважає, що вимога представника позивача підлягає частковому задоволенню.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що сума 15000 грн. є доведеною, справедливою та співмірною (ознайомлення з документами, складання позовної заяви, складання клопотання про виребування доказів, складання заяви про зміну предмета позову, представництво в суді) у зв`язку із чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Не підлягає задоволенню заява в частині стягнення отриманої суми правової допомоги за складання заяви про забезпечення позову (1000 грн.), в задоволенні якої відмовлено та за складання апеляційної скарги (1000 грн.) на неї, яка залишена без задоволення за необґрунтованістю та відносно питання існує стала практика, значення для вирішення справи не мали; клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, щодо підпису в договорі оренди землі ОСОБА_1 , який позивач не укладала і це було відомо позивачу (1000 грн.), значення для вирішення справи не мало; за складання клопотань про приєднання доказів, що по суті є супровідним листом і не несе на собі процесуального навантаження (2?1000грн.), що в сумі складає 5000 грн.

Також, суд зазначає, що , враховуючи уточнення щодо прийняття участі адвокатом у судових засіданнях 22.10.2024 (1 год 08 хв), 15.01.2025(1 год 10 хв.), 20.01.2025 (2 год. 22 хв.) рр., що разом складає 4 год 40 хв?2 000 за годину= 9333,33 грн.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тому суд, не маючи можливості вийти за обсяг вимог, задовольняє вимоги в цій частині відповідно до визначених вимог в розмірі 2год30 хв., що дорівнює 5000 грн.

Отже, підлягає задоволенню вимога до стягнення за: ознайомлення з документами 1год. 2000 грн; 2. складання позовної заяви 3 год.. 6000 грн.; 4. складання клопотання про витребування доказів 30 хв. 1000 грн.; 6. складання заяви про зміну предмету позову 30 хв. 1000 грн.; 10. представництво в суді 2год. 30 хв. 5000 грн., що разом складає 15000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог, а саме стягнути на користь позивача суму за надану правову допомогу ОСОБА_2 в розмірі 15000 грн., яка є обґрунтованою, доведеною та мала значення для вирішення даної цивільної справи.

Керуючись ст.141, 142, 270 ЦПК України , -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кіщак Анни Андріївни про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги, задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ФОП « ОСОБА_3 » ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Н.О. Кравченко