Провадження № 2/643/733/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Салтівської державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення порушеного права та зняття арешту з квартири,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Салтівської ДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків), КП «Харківводоканал», у якому просить:

поновити порушене право ОСОБА_1 та зняти арешт, накладений ВДВС Московського району м. Харкова (обтяження № 1465922 від 12.11.2004 на підставі повідомлення № 20871) на квартиру АДРЕСА_1 , скасувавши обтяження № 1465922 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , через накладений арешт на спадкову квартиру. Зазначено, що заборгованість, через наявність якої накладено арешт на указану квартиру, сплачена. У зв`язку з неможливістю зняти арешт державним виконавцем самостійно, позивач звертається до суду з указаним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті.

04 листопада 2024 року представник відповідача КП «Харківводоканал» звернувся до суду через систему «Електронний суд» з відзивом на позов.

Відзив обґрунтований тим, що КП «Харківводоканал» є неналежним відповідачем, оскільки підприємством не накладався арешт на майно.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2024 року задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано від Першої Харківської міської державної нотаріальної контори інформацію (відомості) з наданням належним чином засвідчених підтверджуючих документів, щодо обставин накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (номер обтяження 1465922).

06 грудня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова від Першої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшли відповідні докази.

24 січня 2025 року до суду від представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 надійшла заява про долучення до матеріалів справи відповіді Салтівського ВДВС щодо зняття арешту з майна.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

13 січня 2025 року до суду надійшла заява КП «Харківводоканал» про розгляд справи без їх участі.

04 лютого 2025 року о суду від представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Причини неявки відповідача Салтівської державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суду невідомі.

Станом на 04 лютого 2025 інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені у ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2004 року у справі № 2-47750/04 задоволено позов ТВО «Харківкомунпромвод» (правонаступник КП «Харківводоканал») до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за користування холодною водою в розмірі 467,15 грн, а також судовий збір на користь держави в розмірі 51,00 грн.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження № 1465922 від 12.11.2004 на підставі повідомлення № 20871, видане Московським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові.

З відповіді Першої Харківської міської державної нотаріальної контори слідує, що 12 листопада 2004 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою був зареєстрований арешт на все майно боржника ОСОБА_3 (РНОКПП невідомо), як було зазначено в повідомленні відділу державної виконавчої служби Московського району м. Харкова про накладення заборони відчуження об`єкта нерухомого майна від 27.10.2004 № 20871, реєстраційний номер обтяження 1465922.

Згідно повідомлення державного виконавця Голуб Вікторії Володимирівни відділу державної виконавчої служби Московського району м. Харкова про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.10.2004 № 20871, яке направлено для виконання до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори слідує таке: тип заборони все майно; інформація про документ, на підставі якого накладена заборона постанова АА559614 від 27.10.2004 ВДВС Московського РУЮ; інформація про власника майна щодо якого накладена заборона ОСОБА_3 (дата народження та паспортні дані не відомі), місце проживання АДРЕСА_2 .

З відповіді Салтівського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ слідує, що відомостей щодо виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем винесено повідомлення № 20871 від 27.10.2004 немає. З посиланням на положення законодавства, виконавча служба вважає, що на теперішній час таке виконавче провадження знищене за закінченням строку зберігання.

Тобто, у межах виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби Московського району м. Харкова, та яке ймовірно знищене за закінчення строку зберігання, 27.10.2004 накладено заборону (арешт) на все майно ОСОБА_3 .

На підставі розпорядження Харківського міського голови від 13.03.2012 № 996 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 травня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гапон І. М. заведено спадкову справу № 72453146 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 .

На усне звернення представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 , приватний нотаріус Гапон І. М. повідомила, що при наявності арешту на спадкове майно видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не має можливості.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що з часу накладення арешту на майно померлої ОСОБА_3 пройшло більше 20 років, відсутність у державної виконавчої служби інформації про наявні відкриті виконавчі провадження та відсутність інформації щодо виконавчого провадження, у межах якого був накладений такий арешт, відтак суд доходить висновку, що наявність такого арешту на майно та заборона на його відчуження позбавляє позивача права успадкувати майно після смерті матері і відповідно реалізувати свої права як спадкоємця, тому позов про зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

На час розгляду справи, позивач має намір оформити спадкові права після смерті матері, проте через наявність арешту на її майно, позбавлений можливості це зробити. Відтак, арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Московського району м. Харкова на майно боржника, порушує права позивача, як спадкоємця.

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 та бажає реалізувати свої спадкові права.

Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, на час звернення з позовною заявою до суду боржник помер, виконавче провадження знищено і, за наявності арешту (обтяжень) накладеного на нерухоме майно, порушується спадкові права позивача, внаслідок чого він позбавлений права прийняти спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

При цьому суд зазначає, що такі вимоги підлягають задоволенню лише в частині до Салтівської державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), оскільки іншим відповідачем по справі КП «Харківводоканал» не приймалося рішень щодо накладення будь яких арештів відносно майна ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 223, 263 265, 279, 354 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Салтівської державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення порушеного права та зняття арешту з квартири задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений Відділом державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції м. Харкова (Відділом державної виконавчої служби Московського району м. Харкова) на все нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) постановою серії АА № 559614 від 27 жовтня 2004 року (повідомленням про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 20871 від 27 жовтня 2004 року).

Зняти арешт, накладений Відділом державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції м. Харкова (Відділом державної виконавчої служби Московського району м. Харкова) (обтяження № 1465922 від 12.11.2004 на підставі повідомлення № 20871) на квартиру АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Салтівська державна виконавча служба у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , м. Харків, вул. Куликівська, 12;

комунальне підприємство «Харківводоканал», , м. Харків, вул. Конторська, 90.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО