Провадження № 2-о/161/94/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника Гордійчук О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як одержувач пенсії за віком. Крім того, вона є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який мав статус військовослужбовця, пенсіонера МВС України, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у той час коли ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де вони постійно проживали та вели господарство. Після смерті чоловіка вона звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо переходу на пенсію у разі втрати годувальника. Однак, їй було відмовлено у заявленому переході, у зв`язку із ненаданням довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальникомза однією адресою на день його смерті, тобто підтвердження факту перебування на утриманні. Зазначає, що розмір пенсії її чоловіка значно перевищував пенсію, що було призначена їй. З метою призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, просить суд: встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця та її представник просили суд задовольнити заяву про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 36 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Таким чином, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання чоловіка не може бути доказом того, що вона не проживала з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала зі своїм чоловіком на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували з 27.12.1985 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 10).

Судом також встановлено, що заявниця зареєстрована адресою: АДРЕСА_1 (зворот а.с. 7).

У свою чергу, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( зворот а.с.32).

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2023 року (а.с. 11).

29.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо призначення їй пенсії у разі втрати годувальника, за померлого чоловіка ОСОБА_2 , пенсіонера Державної прикордонної служби України.

Відповідно до рішення № 1563 від 05.01.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, у зв`язку з непідтвердженням факту про перебування на утриманні померлого годувальника (а.с. 12).

Із повідомлення Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 12.08.2024 року №5392-2024 вбачається, що ОСОБА_2 до моменту своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_1 (а.с.13).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що померлий ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1 проживали разом за однією адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 фактично перебувала на його утриманні, оскільки останній отримував пенсію у вищому розмірі.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 від 11.01.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю за однією адресою: АДРЕСА_2 , вели спільно господарство. ОСОБА_1 є пенсіонеркою та на момент смерті чоловіка перебувала на його утриманні (а.с.16).

Відтак, суд вважає, що у даному випадку є доведеним факт спільного проживання дружини та чоловіка за однією адресою та ведення спільного господарства, а саме: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з довідки про доходи № 2585 4455 6556 2898 від 23.09.2024 року, виданої Головним управлінням ПФУ у Волинській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року складає 16514, 28 грн., по 2752, 38 грн. щомісяця (а.с. 15).

З інформації Головного управління ПФУ у Волинській області від 17.09.2024 року вбачається, що місячний розмір пенсії ОСОБА_2 складає 7642, 40 грн. (а.с. 14).

Відтак, судом достовірно встановлено, що розмір пенсії померлого ОСОБА_2 значно перевищує розмір пенсії заявниці та саме дохід чоловіка практично був основним і постійним джерелом засобів для існування заявниці.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити і встановити факт спільного проживання заявника разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , та встановити факт перебування заявниці на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука , 22В, .

Повний текст рішення складений 03 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пушкарчук В.П.