ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2486/24

Провадження № 22-з/820/19/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представниці заявниці ОСОБА_1 , адвокатки Кузини Марії-Олени Сергіївни, про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ «Акцент-Банк» зазначило, що за договором про надання банківських послуг від 25 квітня 2016 року банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 46,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами. ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 12 липня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 201 000 грн, яка складається з 168 566 грн 72 коп. неповернутого кредиту та 35 433 грн 28 коп. процентів.

За таких обставин АТ «Акцент-Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 201 000 грн заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» 168 566 грн 72 коп. заборгованості за кредитним договором, 2 543 грн 52 коп. судового збору та 2 500 грн витрат на правову допомогу. В решті позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2025 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В позові АТ «Акцент-Банк» відмовлено.

Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 3 633 грн 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

24 січня 2025 року ОСОБА_1 через свою представницю, адвокатку Кузину М.-О.С., звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 20 000 грн посилаючись на те, що вона понесла ці витрати у зв`язку з переглядом рішення у справі.

АТ «Акцент-Банк» не подало відзив на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання правничої допомоги від 5 вересня 2024 року №АО-148 (далі Договір) (а.с. 160-161), укладеному між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Керницька та партнери» (далі Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 , і ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1077651 від 5 вересня 2024 року (а.с. 112) адвокатка Кузина М.-О.С. надавала ОСОБА_1 професійну правничу допомогу в апеляційному суді під час перегляду рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що винагорода Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи Адвокатського об`єднання (погодинна оплата) або визначається у фіксованому розмірі. Вартість однієї години роботи/фіксований розмір гонорару Адвокатського об`єднання встановлюється сторонами у додатку до цього Договору.

У пункті 3.3 Договору сторони визначили, що у будь-якому випадку гонорар Адвокатського об`єднання не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього Договору.

В силу пункту 3.4 Договору у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до пункту 3.2 цього Договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до пункту 3.2 цього Договору.

Факт надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду), в межах якої Адвокатським об`єднанням надавалася правнича допомога клієнту (пункт 3.6 Договору).

Із положень пункту 3.7 Договору слідує, що клієнт сплачує гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). За домовленістю сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього Договору).

Згідно додатку до Договору від 24 січня 2025 року (далі Додаток до Договору) (а.с. 162) гонорар Адвокатського об`єднання відповідно до пункту 3.2 Договору, зокрема, за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №683/2486/24 становить 20 000 грн.

Клієнт сплачує гонорар у розмірі, визначеному у пункті 1 Додатку до Договору, сплачується клієнтом протягом 30-ти банківських днів з дня ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги.

24 січня 2025 року Адвокатське об`єднання та ОСОБА_1 склали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору (далі Акт виконаний робіт) (а.с.163), за замістом якого Адвокатське об`єднання надало ОСОБА_1 юридичні послуги у виді підготовки та подання апеляційної скарги на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року у справі №683/2486/24, а також аналіз судової практики Верховного Суду, на яку здійснює посилання скаржник та іншої судової практики, що регулює аналогічні до спірних правовідносин; представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні у Хмельницькому апеляційному суді під час розгляду справи №683/2486/24 (дата судового засідання 24 січня 2025 року) на суму 20 000 грн.

Разом із поданням апеляційної скарги (а.с. 107-111) ОСОБА_1 зробила заяву про подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами другою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ?...? ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснив, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного Бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи на підставі ?...? ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування цих витрат.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Витрати на професійну правничу допомогу повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, які подаються учасником справи до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (за умови, що до закінчення судових дебатів учасник справи зробив про це відповідну заяву).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зауважив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. З урахуванням цього принципу: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

До закінчення судових дебатів Чижевська Л.А. не подала докази про витрати на професійну правничу допомогу, хоча на той час Договір між нею та Адвокатським об`єднанням вже був укладений, а Додаток до Договору та Акт виконаних робіт були складені Адвокатським об`єднанням і Чижевською Л.А. в день судового засідання. У зв`язку з цим апеляційний суд не мав можливості вирішити питання про розподіл понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи.

Такі докази ОСОБА_1 подала вже після проголошення судом апеляційної інстанції своєї постанови.

Водночас ОСОБА_1 обґрунтувала несвоєчасність подання нею доказів про судові витрати тим, що Додаток до Договору та Акт виконаних робіт складені нею та Адвокатським об`єднанням вже після судового засідання, а вона не змогла своєчасно прибути у місто для їх підписання.

Оскільки наведені ОСОБА_1 причини несвоєчасного подання доказів про витрати на професійну правничу допомогу є неповажними, то подану нею заяву про стягнення цих витрат слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 81, 137, 141, 246, 270, 367, 381, 389, 391 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук