Справа № 283/2794/24
провадження №2/283/243/2025
У Х В А Л А

05 лютого 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви

Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціальної політики Рівненської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

31.12.2024 року від представника позивача Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до суду надійшла заява, в якій позивач просив закрити провадження у справі відповідно до ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки 30.12.2024 року відповідачем ОСОБА_1 до початку судового розгляду надміру виплачені кошти в сумі 4000 грн. повернено повністю. Просила вирішити питання про повернення судового збору.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому вона просила закрити провадження по справі, в зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки нею в повному обсязі повернуто надміру виплачені кошти в розмірі 4000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, але не з підстав зазначених у заяві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Відсутність заперечень з боку відповідача не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

За таких обставин клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору є необґрунтованим.

Відповідно до наданої представником позивача інформації відповідач сплатив заборгованість 30 грудня 2024 року позивачу після відкриття провадження у справі 24 грудня 2024 року, тому твердження про відсутність предмету спору є помилковим.

Так, у постанові від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд вказує, що "суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань".

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити, з підстав відмови позивача від позову на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, оскільки подана позивачем заява (клопотання) розтлумачене судом, як відмова позивача від позову у зв`язку з його виконанням відповідачем після відкриття провадження і така заява подана до початку розгляду справи по суті, то позивачу слід повернути з Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 141, п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради Щербяк Олени Одисеївни задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - закрити .

Повернути Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради 50% сплаченого судового збору в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. відповідно до платіжної інструкції №8739 від 13 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її ухвалення.

Суддя