Справа № 932/6159/23
Провадження № 2/932/1720/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Потоцької С.С.

за участю секретаря судового засідання Карапиш А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання як особи, яка стала непрацездатною до розірвання шлюбу, в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.08.2003 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, який розірваний 09.03.2023. Колишнє подружжя має спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач під час перебування у шлюбі з відповідачем отримала захворювання та набула третю групу інвалідності по зору, а в 2021 році їй встановлено другу група інвалідності по зору безстроково. Єдиним джерелом доходу для забезпечення та життя позивача є пенсія, яку вона отримує у розмірі близько 3500 гривень щомісяця, якої фактично не вистачає для достатнього життєвого рівня. Потребує лікування та підтримуючи терапії, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини у всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову.

Ухвалою суду від 03.07.2023 позовна заява залишена без руху та наданий позивачеві строк на усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у встановлений судом строк і ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі.

У зв`язку із відставкою судді ОСОБА_4 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С. Ухвалою від 05.09.2024 цивільна справ прийнята до провадження судді Потоцької С.С.

У призначене на 23.01.2025 судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача адвокатом Собком С.Ю. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що його колишня дружина дійсно має захворювання та групу інвалідності, проте це захворювання дозволяє їй працювати, і наразі позивач працює та проживає з чоловіком. Вказав, що позивачем не обґрунтований розмір додаткових витрат, які позивач потребує для забезпечення рівня життя та за його відомостями має достатній рівень доходу. Також зазначив, що за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2023 сплачує аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчатися, у розмірі частини від усіх видів заробітку, крім того, зазначив, що наразі не працює.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 02.08.2003 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2003 відділом реєстрації актів громадського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 339 (а.с.3).

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.02.2021 має другу групу інвалідності, загального захворювання по зору, безстроково згідно з довідкою до акту огляду медико-соціального експертної комісії серії 12 ААБ № 621855 від 24.02.2021 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії НОМЕР_3 від 09.03.2023, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 09.03.2023 , про що складено відповідний актовий запис № 31 (а.с.5).

ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » відповідно до свідоцтва про зміну імені від 09.12.2023 (а.с. 38).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.09.2024 № 5426 року встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має діагноз: Н 47.2, Н 40.5 стан після оперативного лікування з приводу відшарування сітківки (2013р.; 2014р. ліве око; 2015р. праве око); ЧАЗН, фіброз скловидного тіла, артифікація (2014р. ФЕК + ІОЛ на лівому оці; 2015р. ФЕК + ІОЛ на правому оці) помутніння рогівки, вторинна медикаментозно компенсована глаукма обох очей. Розбіжна косоокість правого ока. Vis OD = «0» (нуль). Vis OS = 0,15 sph(+)1,25Д сyl(-)0,25Д ах1290 = 0,4 (а.с. 52-53).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 ( справа № 932/11279/23) з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення аліментів з 18.12.2023 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 23-х років.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, передбачено ст. 13 ЦПК України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, II чи III групи.

Згідно зі ст. 76 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 759/6629/19 наведено правовий висновок, згідно з яким, чинне законодавство у ч. 2 ст. 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; а також здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.

Як встановлено судом, позивачка отримала захворювання та статус особи, що має другу групу інвалідності, перебуваючи у шлюбі з відповідачем та вважається непрацездатною особою в розумінні частини третьої ст. 75 СК України. Відповідач є працездатною особою.

Так, в розумінні положень ч. 4 ст. 75 СК України- один із подружжя, який є особою з інвалідністю, не є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо його пенсія забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, однак, внаслідок наявності у позивачки інвалідності (онкологічного захворювання) така особа обтяжена необхідністю несення додаткових витрат на своє лікування.

Разом із тим, Рішенням Конституційного Суду України усправі за конституційним поданням Верховного Суду про відповідність Конституції України (конституційність) ч. 4 ст. 75 СК України(справа №1-1/2023(72/23)) від 29.10.2024, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 4 ст. 75 СК України, яка утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому КСУ зазначає, що прожитковий мінімум не відображає фактичного стану потреби особи у матеріальній допомозі, а навпаки, як убачається зі змісту ч. 4 ст. 75 Кодексу, обмежує право одного з подружжя на утримання (аліменти). Крім того, оскільки особа пенсійного віку або особа з інвалідністю I, II чи III групи має пенсію чи соціальні виплати у розмірі, що можуть перевищити прожитковий мінімум, установлений законом, ч. 4 ст. 75 Кодексу не може бути застосована, а право на утримання не може бути реалізоване. Конституційний Суд України зазначає, що потребу в матеріальній допомозі, за наявності спору, слід визначати в судовому порядку, у кожному конкретному випадку, у спосіб зіставлення доходів і витрат позивача та відповідача, а також перебування в особи (відповідача) на утриманні інших осіб (батьків, дітей від інших шлюбів тощо), що дасть можливість повною мірою визначити матеріальну потребу одного з подружжя і можливості іншого з подружжя в наданні утримання (аліментів) та забезпечить тому з подружжя, хто є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, можливість її отримати, а призначення особі відповідної пенсії або іншої соціальної виплати не може залежати від виплат, які здійснює один із подружжя на утримання іншого з подружжя.

Аналіз норм СК України свідчить, що четвертою істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у ч. 1 ст. 83 СК України, згідно з якою рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення; непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги.

Вказаних обставин судом під час розгляду справи не встановлено.

Стаття 77 СК України вказує на те, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого, порівняно із становищем одержувача аліментів. Зокрема, окрім матеріального становища позивача, суд враховує і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, на даний час офіційно не працює, відомостей про наявність в нього тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано.

Стаття 81 ЦПК України наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалась на те, що вона є особою з інвалідністю другої групи за загальним захворюванням, через що несе витрати на лікування та на обстеження.

Згідно з наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що позивач має захворювання та отримала другу групу інвалідності під час перебування у шлюбі із відповідачем, вказану обставину відповідач також не заперечує. Крім того, відповідач також не заперечував, що позивач потребує лікування, але наполягав на тому, що позивач має можливість працювати та нею необґрунтований розмір необхідних витрат на лікування.

Представник позивача заперечував працевлаштування позивача. Під час судового розгляду факт працевлаштування позивача не знайшов підтвердження.

На підтвердження необхідності проходження лікування позивач надала до суду виписку із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого від 30.09.2024 .

Суд бере до уваги, що потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини.

Водночас, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених витрат на лікування, обстеження та не доведено потреби у матеріальній допомозі у розмір від усіх видів доходів відповідача.

Стаття 76 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, випливає зі змісту ст. 77 цього Кодексу.

Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі

З матеріалів справи слідує, що з відповідача вже стягуються аліменти: на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитини яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.12.2023 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до 23-х років.

Отже, з урахуванням встановлених судом обставин та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/20 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На переконання суду, саме такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та, не покладе надмірний тягар на нього, і захистить право позивачки на утримання, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів сторін у справі, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це (ч.1, 3 ст.79 СК України).

Судом встановлено, що днем пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини є 30.06.2023, а тому аліменти слід стягувати, починаючи з цієї дати і протягом строку інвалідності.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Крім того, відповідно до ст. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - позивачі у справах за позовами щодо стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору. Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом цієї справи позивачем судових витрат понесено не було, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( РНКОПП НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/20 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.06.2023 протягом строку інвалідності.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) на користь держави

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.01.2025.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача ОСОБА_9 , РНКОПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя С.С.Потоцька