Номер провадження по справі 2/387/24/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

представник позивача ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття,-

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27 листопада 2023 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 просить визнати відмову від прийняття спадщини недійсною, визнати свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнати додатковий строк для подання заяви про прийняття після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г.Б. заведено спадкову справу №148/2023. Після цього сестра спадкодавця, а саме ОСОБА_3 запропонувала позивачці допомогти їй з оформленням спадщини та 15.06.2023 поїхали до приміщення Тишківської сільської ради з метою отримання довідки про те, що вона дійсно є рідною донькою спадкодавця. Оскільки ОСОБА_2 тримала на руках новонароджену дитину вона залишилася в автомобілі, а ОСОБА_3 пішла до приміщення сільської ради. Через деякий час до позивачки підійшла секретар Тишківської сільської ради ОСОБА_5 , яка пояснила ОСОБА_2 , що надає їй для підпису документ, що підтверджує її родинні зв`язку зі спадкодавцем. Водночас секретар сільської ради ОСОБА_5 не роз`яснила позивачці зміст документу, не зачитала його текст, а лише показала де потрібно поставити підписи. В середині липня 2023 року позивачка через юридичну необізнаність та постійну зайнятість через необхідність постійного самостійного догляду за своїми чотирма неповнолітніми дітьми, звернулася по допомогу до своєї знайомої ОСОБА_6 з проханням допомогти їй з оформленням спадкових прав після смерті її батька. Та разом звернулися до Тишківської сільської ради для отримання роз`яснення щодо виду документу, підписаного позивачкою 15.06.2023. Уповноваженими посадовими особами сільської ради повідомлено, що ОСОБА_2 підписано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька на користь його сестри ОСОБА_3 . З огляду на зазначене позивачка в межах строків для прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г.Б. для оформлення спадкових прав на майно, але їй було усно відмовлено без зазначення законних на це підстав. В подальшому позивачка знову звернулася до нотаріуса Левітчук Г.Б. та 27.10.2023 їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2023. Оскільки позивачка підписуючи заяву 15.06.2023 не розуміла її суті, помилилася щодо правової природи цієї заяви та не була обізнана в наслідках її подання, тому на підставі ч.1 ст. 229 ЦК України відмова позивачки від прийняття спадщини на користь відповідачки має бути визнана судом недійсною. Оскільки відмова позивачки від прийняття спадщини, на підставі якої відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.08.2023, є недійсною, вказане свідоцтво порушує права та законні інтереси ОСОБА_2 . Тому наведене свідчить про наявність законних підстав для визнання оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Також сторона позивача зазначає, що на момент смерті спадкодавця діяв закон щодо продовження строків для прийняття спадщини в умовах воєнного стану до чотирьох місяців, тому позивачка вважала, що подала заяву про прийняття спадщини в межах установлених законом строків. Враховуючи ці обставини, у позивачки були об`єктивні труднощі для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкодавця, що спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача та сама позивачка підтримали позовні вимоги в судовому засіданні та просили їх задовольнити. Вони також надали відповідь на відзив, у якому зазначили, що позивачка, коли підписувала заяву про відмову від спадщини, не могла розуміти значення своїх дій, оскільки перебувала в тяжкому психологічному стані через смерть батька і народження дитини. Секретар сільської ради не передала цю заяву позивачці, а віддала відповідачу. Позивачка не направляла і не подавала зазначену заяву до нотаріуса. Крім того секретар сільської ради Височанська Т.В. заяву про відмову від прийняття спадщини для підпису ОСОБА_2 надала в автомобілі ОСОБА_3 та вона під впливом помилки підписала її. Крім того в заяві багато виправлених помилок без підпису ОСОБА_2 , що порушує її права та зумовлює недійсність такої заяви.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_3 є рідною сестрою покійного батька. Вона приїхала до позивачки додому і повідомила, що витратила багато грошей на поховання ОСОБА_4 . ОСОБА_3 також сказала, що не зможе повернути витрачені на поховання кошти, а сама позивачка не має грошей для прийняття спадщини. Після вмовлянь ОСОБА_3 позивачка погодилася, і її повезли до сільської ради, де, нічого не пояснюючи, показали разом із секретарем сільської ради ОСОБА_5 , де потрібно поставити підписи.

Документи позивачка підписувала в автомобілі, їй пояснили, що вона підписала документи, які підтверджують, що вона є дочкою покійного батька, а ОСОБА_3 його сестрою. Її права не були роз`яснені, і копії документів вона не отримала.

В подальшому через деякий час позивачка звернулася до нотаріуса Левітчук Г.Б., щоб дізнатися, чи можна повторно написати заяву про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила, що це можливо лише через суд. Коли позивачка вдруге прийшла до нотаріуса, та запитала, чому раніше не приїжджала, хоча насправді приїжджала.

Відповідачка, ОСОБА_3 , у судовому засіданні заперечила позовні вимоги та надала до суду відзив. У ньому зазначила, що 15 червня 2023 року позивачка вчинила правочин у вигляді заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька, ОСОБА_4 , на користь відповідачки. Цю заяву було складено секретарем сільської ради села Тишківка, вона була прочитана та підписана в присутності секретаря сільської ради. Відповідачка також зазначила, що позивачка особисто не подавала довідку до нотаріуса, а секретар сільської ради передала заяву не позивачці, а відповідачці, яка без відома позивачки звернулася до нотаріуса.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину і надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідачка зазначила, що саме вона взяла на себе витрати на поховання та організацію похорону брата, а не позивачка. Наприкінці п`ятого місяця після смерті батька позивачка відмовилася від спадщини. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу 18 вересня 2023 року для нотаріального оформлення заяви про прийняття спадщини і вважає, що дії приватного нотаріуса Левітчук Г.Б. були відповідними до закону, тому вважає, що в позові необхідно відмовити.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2024, 12.02.2024, 05.04.2024 вирішено судове засідання проводити в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, а також допитавши свідків, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.12.1993, виданого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с. 15).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.08.2023, виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського району Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_7 31.03.2005 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на " ОСОБА_10 " (а.с. 16).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.08.2023, виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського району Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кам`янече Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 17).

З державного акта на право власності на землю серії IV-КР №042352 встановлено, що земельна ділянка розміром 4,42 га з кадастровим номером :02:000:0437 належить ОСОБА_4 (а.с. 18).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28.12.2006, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Добровеличківка Кіровоградської області. Його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с. 19).

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 10.11.2005, виданого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт Добровеличківка Кіровоградської області, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.20).

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 03.05.2013, виданого Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Тишківка Кіровоградської області, її батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_2 (а.с.21).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 26.07.2023 виданого Добровеличківським ВДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт Добровеличківка Кіровоградської області, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.22).

Зі змісту заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 з`ясовано, що остання звернулась до суду із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 ( а.с.23).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 24.10.2023 з`ясовано, що остання звернулась до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу із заявою про надання відповіді на її заяву від 18.09.2023 про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 ( а.с.28).

Зі змісту постанови приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 16.10.2023 про відмову у вчиненні з`ясовано, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до поданої неї заяви на все майно, після смерті батька ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини ( а.с.30).

Зі змісту заяви ОСОБА_17 адресованої в нотаріальну контору та зареєстрованої 16.06.2023 з`ясовано, що ОСОБА_2 відмовилась від належного їй спадкового майна після смерті її батька ОСОБА_4 ( а.с.42).

Зі змісту заяви про прийняття спадщини від 15.06.2023 №261 адресованої в нотаріальну контору від імені ОСОБА_3 з`ясовано, що вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4 ( а.с.43).

Зі змісту заяви про видачу свідоцтва від 02.08.2023 №261 адресованої в нотаріальну контору від імені ОСОБА_3 з`ясовано, що вона звернулась із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини ( а.с.44).

Зі змісту довідки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №754 від 15.06.2023 з`ясовано, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті вів господарство та був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та був виписаний із житлового будинку у зв`язку із смертю. На протязі шести місяців з дня його смерті в даному будинку ніхто не проживав. Від імені померлого у виконкомі Тишківської сільської ради заповіт не посвідчувався ( а.с.46).

Зі змісту виписки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №420 від 29.06.2023 встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до книги погосподарського обліку Тишківської сільської ради на 2021-2025 року №32, номер об`єкта погосподарського обліку 1094-1 був головою двору та власником майна, що розташоване по АДРЕСА_1 ( а.с.47).

Зі змісту свідоцтва про народження від 20.03.1985 встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 його батьками є ОСОБА_18 та мати ОСОБА_19 ( а.с.52).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлено, що її батьками є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с. 56).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 10.09.1994 року встановлено, що ОСОБА_21 зареєстрував шлюб з ОСОБА_22 10.09.1994, актовий запис № 7 (а.с. 57).

Зміст інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72837999 від 15.06.2023 свідчить, що довідка надана у зв`язку з відкриттям спадкової справи відносно ОСОБА_4 . За вказаними параметрами запиту в Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 62).

Зміст інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72838142 від 15.06.2023 також підтверджує, що інформаційна довідка надана у зв`язку з відкриттям спадкової справи щодо ОСОБА_4 . За вказаними параметрами запиту в Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 63).

Зміст витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72838204 від 15.06.2023 свідчить, що зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 64).

Зміст витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 01.08.2023 свідчить, що за заявою ОСОБА_3 , земельна ділянка розміром 4,42 га, кадастровий номер :02:000:0437, за життя належала ОСОБА_4 (а.с. 67-70).

Зміст інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73427714 від 02.08.2023 свідчить, що відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Номер у спадковому реєстрі 70791462, стан чинний (а.с. 71).

Зміст відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, ідентифікатор пошуку 341306680 від 02.08.2023, вказує, що за реєстраційним номером 56457223 від 02.08.2023 зареєстровано заяву про державну реєстрацію прав, стан зареєстровано, орган державної реєстрації приватний нотаріус Левітчук Г.Б. (а.с. 72).

Зміст інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, індексний номер 341306944 від 02.08.2023, встановлює, що земельна ділянка розміром 4,4168 га, кадастровий номер :02:000:1437, за життя належала ОСОБА_4 , і нині перебуває в оренді в ТОВ «Агрофірма Світанок» (а.с. 73-74).

Зміст інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, індексний номер 341307128 від 02.08.2023, загалом повторює вказану інформацію: земельна ділянка розміром 4,4168 га, кадастровий номер :02:000:1437, яка за життя належала ОСОБА_4 , нині перебуває в оренді в ТОВ «Агрофірма Світанок» (а.с. 75-78).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2023 встановлено, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 є сестра ОСОБА_3 , включаючи частки, від якої відмовилася сестра ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 4,4168 га, яка розташована на території Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 79).

Зі змісту витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 73427924 від 02.08.2023 встановлено, що спадкодавцем спадкового майна є ОСОБА_4 , спадкоємець ОСОБА_3 , спадкове майно земельна ділянка площа 4,4168 га ( а.с.80).

Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав №341308118 від 02.08.2023 встановлено, що власником земельної ділянки :02:000:1437 площею 4,4168 га є ОСОБА_3 ( а.с.81)

Із заяви ОСОБА_23 , який представляє інтереси ОСОБА_3 встановлено, що останній звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного Нотаріального округу Кіровоградської області про виправлення помилки у свідоцтві про право на спадщину від 02.08.2023 реєстр №1506 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 повністю відмовилась від спадкового майна на користь своєї тітки ОСОБА_3 ( а.с.82).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2023 встановлено, що спадкоємцями зазначеними у цьому свідоцтва майна ОСОБА_4 є сестра ОСОБА_3 , у тому числі з урахуванням майна від якого відмовилась за ст. 1261 ЦК України донька ОСОБА_2 , спадщина на яке видане свідоцтво складається із земельної ділянки площею 4,4168 га, яка розташована на території Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області ( а.с.85).

Із виписки із погосподарської книги №420 від 29.06.2023 Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що відповідно до книги по господарського обліку Тишківської сільської ради на 2021-2025 №32 номер об`єкта погосподарського обліку 1094-1 ОСОБА_4 був головою двору та власником майна, що розташоване по АДРЕСА_1 ( а.с.107).

На судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала показання про те, що влітку минулого року, коли вона йшла до аптеки, побачила позивачку, відповідачку та секретаря сільської ради. Незабаром до неї підбігла ОСОБА_24 , яка попросила допомогти у отриманні спадщини. В подальшому вони з позивачкою пішли до сільської ради, яка вважала, що вона не підписувала жодної відмови щодо спадщини. В приміщенні сільської ради секретар сільської ради ОСОБА_5 висловила претензії до ОСОБА_10 : "Чого ти прийшла? Є відмова від спадщини, до побачення." Водночас ОСОБА_25 порадила звернутися до нотаріуса, оскільки ОСОБА_10 стверджувала, що не пам`ятає, чи підписувала відмову від спадщини, і хотіла подати нову заяву про її прийняття.

Через деякий час свідок разом із ОСОБА_10 поїхали до нотаріуса, яка роз`яснила, що ОСОБА_10 повинна звернутися до суду, і відмовилася приймати її заяву. Свідок зазначила, що їй було шкода позивачки, через що вона вирішила допомогти.

Свідок ОСОБА_5 також надала показання, що вона працювала секретарем тишківської сільської ради. Вона повідомила, що 15 червня 2023 року ОСОБА_2 особисто перебувала в її кабінеті, разом із ОСОБА_3 . ОСОБА_10 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_26 . Наслідки цієї відмови були роз`яснені, а саме свідок роз`яснювала, що ОСОБА_10 не успадкує земельної ділянки у зв`язку з її відмовою від прийняття спадщини. Заяву свідок зачитала вголос, і ОСОБА_10 підписала її особисто.

Свідок не цитувала для Салацької статті Цивільного кодексу України. Приблизно через тиждень ОСОБА_10 разом з ОСОБА_26 знову підійшли до неї, щоб виправити помилки в заяві. Свідок взяла заяву, внесла виправлення і повернула її ОСОБА_10 , яка перебувала біля автомобіля. Чому відсутній підпис ОСОБА_10 щодо виправлень, то свідок не знала, що потрібен був ще її підпис. Причини відмови від спадщини ОСОБА_10 не повідомляла. Щодо можливості Салацької відмовитися від заяви і подати нову про прийняття спадщини, свідок не роз`яснювала.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України).

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина 2 статті 1274 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (ч.5 ст.1274 ЦК України).

Згідно із положеннями статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу

Тлумачення частини шостої статті 1273 ЦК України у взаємозв`язку з положеннями частини п`ятої статті 1274 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі неподання заяви про відкликання відмови від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, така відмова може бути визнана судом недійсною за позовом сторони такого правочину (заінтересованої особи), виключно з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

У справі, яка є предметом розгляду суд зазначає, що відмова від прийняття спадщини, відмова від прийняття спадщини на користь іншої особи, відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини є односторонніми правочинами, які можуть бути визнані недійсними в судовому порядку.

Тлумачення норм статей 1273, 1274 ЦК України дає підстави зробити висновок про існування двох видів відмови від права на прийняття спадщини: без зазначення особи, на користь якої вона зроблена, та із зазначенням такої особи або осіб.

Засади здійснення суб`єктивного права спадкоємців, на користь яких відкрилася спадщина, на відмову від її прийняття, визначені статтями 1273, 1274 ЦК України.

Стаття 1273 ЦК України встановлює загальні вимоги щодо права на відмову від прийняття спадщини.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, проте за частиною шостою цієї статті відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Стаття 1274 ЦК України регламентує особливості відмови від прийняття спадщини на користь іншої особи і спрямована, насамперед, на визначення кола тих спадкоємців, на користь яких може бути заявлена відмова.

Ця стаття не містить жодної норми, яка б змінювала (уточнювала) правило частин п`ятої, шостої статті 1273 ЦК України щодо права на відкликання заяви про відмову.

Це право є універсальним і не залежить від виду відмови.

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

В судовому засіданні сторони не заперечували, що ОСОБА_2 особисто підписала текст заяви про відмову від прийняття спадщини на користь тітки ОСОБА_3 . Також самостійно прибула в приміщення Тишківської сільської ради, що підверджується показаннями секретаря сільської ради Височанської Т.В. Доказів того, що ОСОБА_5 умисно діяла на користь ОСОБА_3 , шляхом умисного обману ОСОБА_2 суду не надано.

За обставин цієї справи позивач доводить суду, що оспорювану заяву від 16.06.2023 про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька, вона написала з дефектом волі (волевиявлення ОСОБА_2 не було спрямоване на те, щоб майно батька опинилося у власності рідної сестри батька). Крім того, позивачка помилялася щодо обставин, що мають істотне значення, а саме стосовно того, що її відповідачка ввела в оману, а також не розуміла, що вона не зможе успадкувати майно після смерті її батька, а натомість воно опинилося у власності ОСОБА_3 .

Водночас з показань секретаря Тишківської сільської ради, яка засвідчувала заяву ОСОБА_2 суд з`ясував, що при підписанні цієї заяви Позивачка юридично погодилася та їй було роз`яснено, що вона не успадкує земельної ділянки у зв`язку з її відмовою від прийняття спадщини. А згідно із текстом самої заяви чітко зазначено, що вона відмовляється від належного спадкового їй майна.

Факт народження в позивачки дитини та смерть її батька на переконання суду не є достатнім доказом наявності тяжких для позивачки обставин оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заява позивачкою підписана зі спливом близько 4 місяців після смерті батька.

Суд зазначає, що заява про відмову від прийняття спадщини підписана особисто позивачкою, однак суду не надано достатніх доказів, що відповідачка та секретар сільської ради ОСОБА_5 скористалася цим умисно, шляхом шахрайських дій. Також відповідачка не є другою стороною правочину щодо оформлення та підписання заяви про відмову позивачки від прийняття спадщини, так як вказаний правочин є одностороннім, а позивачка була дієздатна, а також усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними.

Тому є суперечливими доводи позивачки щодо того, що під час підписання цієї заяви про відмову від прийняття спадщини вона не усвідомлювала і не розуміла вказаного факту, через її юридичну необізнаність, довіру до відповідачки.

Суд також зазначає, що виправлення помилок секретарем сільської ради без підпису ОСОБА_2 істотно не змінює суті заяви щодо відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі №6-2766цс16 зроблено висновок, що «правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа вчиняє їх добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах».

У заяві про відмову від прийняття спадщини зазначено, що ОСОБА_2 текст заяви особисто прочитаний та підписано.

Сам по собі факт смерті батька після спливу чотирьох місяців та народження дитини у позивачки за місяць до складення та підписання оспорюваної заяви, не свідчить про наявність тяжких обставин, які зумовили ОСОБА_2 з`явитися до сільської ради та укласти заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 .

Достатніх доказів, що ОСОБА_3 скористалася важким станом позивачки та не на таких умовах, суду не надано.

Показання свідка ОСОБА_6 про те, що вона із ОСОБА_2 ходили до сільської ради та нотаріуса і немогли реалізувати право останньої на відмову від заяви про відмову від прийняття спадщини, судом не приймається до уваги, так як жодних письмових відповідей нотаріуса та секретаря сільської ради суду не надано. А тому не встановлено протиправність дій нотаріуса або секретаря сільської ради, оскільки жодних письмових відповідей цих посадових осіб матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Показання свідка ОСОБА_6 та пояснення позивачки ОСОБА_2 щодо створення перешкод нотаріуса та секретаря Тишківської сільської ради без наявності жодних письмових відповідей зазначених посадових осіб є не достатніми оскільки ці обставини не можливо об`єктивно встановити або спростувати. Крім того позивачка не була позбавлена можливості протягом 6 місяців після смерті батька скористатися поштовим зв`язком або звернутися до іншого нотаріуса для реалізації своїх спадкових прав.

Водночас суд констатує, що позивачка все ж таки звернулася до іншого найближчого за місцезнаходженням приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С., яким 18.09.2023 засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 на заяві про прийняття спадщини, зареєстрованій в реєстрі за № 580. Вказану заяву надіслано до приватного нотаріуса Левітчук Г.Б. 25.09.2023 року засобами поштового зв`язку, і отримано нотаріусом 02.10.2023 року. 16.10.2023 приватним нотаріусом Левітчук Г.Б. винесено постанову про відмову Позивачці у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадкового майна, і до 31.07.2023 цю заяву не відкликано заявником, тому спадкові права після смерті спадкодавця оформлено на користь спадкоємця другої черги відповідача як сестри спадкодавця.

Враховуючи презумпцію знання законодавства відповідно до ч.2ст.68 Конституції України, нездійснення своїх прав щодо відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини у визначені законодавством строки не може слугувати правовою підставою для визнання відповідної заяви про відмову від спадщини недійсною.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд з`ясував, що приватним нотаріусом Левітчук Г.Б., в межах наданих їй Законом повноважень, винесено 16.10.2023 постанову про відмову у оформленні спадщини на користь позивачки. Підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стало те, що позивачка пропустила термін для прийняття спадщини.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», пунктом 3, було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022 року). Тобто на час відкриття спадщини, на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяло вказане положення щодо строку прийняття спадщини.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2023 р. № 469 «Про зміни,

що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Набрання чинності цією постановою відбулось 23.05.2023.

Тобто після 23.05.2023 року діяли положення, які визначали шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до ст. ст. 1269, 1970 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, для чого встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дія цих правових положень Цивільного кодексу України, за юридичною силою є вищою ніж положення зазначеної постанови Кабміну України.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже стороною позивача суду не доведено достатніми доказами наявність перешкод позивачці для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд не вбачає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, як похідної позовної вимоги за наслідками визнання недійсної заяви про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.

Отже й похідна позовна вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2023 також задоволенню не підлягає.

За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.15, 16, 202, 203, 2015, 225, 229, 1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272, 1274 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволені позову представника позивача Науменка Івана Федоровича в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 .

Повний текст судового рішення складений 30 січня 2025 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.