г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4725/24
Номер провадження 2/213/451/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання - Бабейкіної Н.О., розглянув у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу №213/4725/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 24027-10/2023, умови якого з повернення наданого кредиту відповідачем не виконуються. 29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Крім того, 10 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05400-11/2023. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення кредиту, наданий кредит в строк, передбачений договором, не повернув. 29 квітня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено договір факторингу № 29042024-1, за у мовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 45 650,00 грн та сплачений судовий збір.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач подала відзив на позов, позовні вимоги не визнає. Зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який призваний на військову службу. Тому позивач незаконно нарахував відсотки за кредитними договорами дружині військовослужбовця, що суперечить положенням ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, позивачем не доведено факт надання грошових коштів за кредитними договорами. Крім того, з посиланням на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що умови договорів в частині розміру процентної ставки є несправедливими та суперечать чинному законодавству. Таким чином, нарахована позивачем сума по відсоткам не відповідає вимогам законодавства.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі.

14 листопада 2024 року позовна заява надійшла до суду.

20 листопада 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

22 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13 січня 2025 року витребувано докази.

24 січня 2025 року надійшли витребувані документи.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.

Фактичні обставини, встановлені судом.

18 жовтня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №24027-10/2023. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів.

Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконав.

10 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №05400-11/2023. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів. Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконав.

29 квітня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, за у мовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 05400-11/2023. Сума заборгованості станом на 29 квітня 2024 року становить 28 050,00 грн.

29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №24027-10/2023. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги (29 квітня 2024 року) становить 17 600,00 грн.

Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» придбало право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами до відповідача.

Станом на 30 вересня 2024 року заборгованість за кредитними договорами не погашена і становить:

-за кредитним договором №24027-10/2023 від 18 жовтня 2023 року 17 600,00 грн, з яких: 3 900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 700,00 грн заборгованість за відсотками;

-за кредитним договором №05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року 28 050,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22 050,00 грн заборгованість за відсотками.

Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитними договорами, відповідачем суду не надано.

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб ОСОБА_2 . Копію паспорту на підтвердження зміни прізвища відповідачем суду не надано.

ОСОБА_3 з 08 вересня 2022 року призваний на військову службу, є учасником бойових дій.

Листами від 16 грудня 2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає підтвердження первісним кредиторам, що на підставі укладених з ними договорів на переказ коштів на платіжну картку НОМЕР_1 18 жовтня 2023 року здійснено переказ грошових коштів в розмірі 4 000,00 грн, 10 листопада 2023 року в розмірі 6 000,00 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів з первісними кредиторами, порушення ним взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитних договорів, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цими договорами.

Доводи про недоведеність факту переказу відповідачу кредитних коштів, які викладені відповідачем у відзиві, не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються письмовими доказами у справі листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про переказ грошових коштів за кредитними договорами на платіжну картку відповідача та розрахунками заборгованості.

Відповідачем порушувались умови кредитних договорів, кошти на повернення кредитів не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про незаконність нарахування їй відсотків за кредитними договорами як дружині військовослужбовця, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за кредитними договорами у розмірах станом на дату передачі права вимоги 29 квітня 2024 року. Відповідач зареєструвала шлюб з військовослужбовцем 27 вересня 2024 року після виникнення заборгованості, зокрема, за відсотками та відступлення права вимоги.

Щодо посилання відповідача на несправедливість умов договорів в частині розміру процентної ставки суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Нормами цивільного законодавства передбачено як визнання правочину недійсним в цілому, так і визнання недійсним окремих його положень, а також передбачено можливість визнання правочину недійсним в цілому, якщо недійсність окремих його положень тягне за собою недійсність інших його частин і недійсність правочину в цілому.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для визнання кредитного договору недійсним в цілому у разі встановлення, що позичальнику не була надана повна та достовірна інформація про умови кредитування і сукупну вартість кредиту та визнання недійсними окремих умов про встановлення несправедливих платежів та комісій за дії, які банк вчиняє на власну користь; при відсутності достатніх даних для визнання решти умов і договору в цілому несправедливими, а також відсутності достатніх даних щодо нечесної підприємницької практики чи введення позивача в оману.

Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, тобто дії банку, які передують укладенню договору.

Споживач належним чином був повідомлений про кредитні умови, нарахування відсотків, нарахування і сплату пені, тобто одержав повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про наданий кредит. Крім того, споживач здійснював погашення за кредитними зобов`язаннями та не заперечує факт підписання оспорюваного кредитного договору.

Підписавши кредитні договори, відповідач як споживачем фінансових послуг була належним чином проінформована про всі детальні умови кредитного договору та його сукупну вартість із зазначенням всіх обов`язкових умов, зокрема, розмір процентної ставки, тому банком під час укладення оспорюваного договору додержано норми Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, відповідач належним чином була повідомлена про кредитні умови, нарахування відсотків, тобто одержала повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про надані кредити.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у справі № 309/4310/15-ц від 22 грудня 2022 року.

Укладаючи договори, відповідач ознайомилася із запропонованими фінансовими установами умовами, а саме: розміром процентної ставки, та своїм підписом надала згоду зі всіма умовами кредитних договорів.

Доказів на спростування розрахунку заборгованості за кредитними договорами та свій розрахунок відповідачем не надано.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A,

№303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №24027-10/2023 від 18 жовтня 2023, №05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року у загальному розмірі 45 650 (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 07 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв