Провадження № 2-о/185/86/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді: Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання: Преображенської К.О., заявника ОСОБА_1 , представників заінтересованої особи: Шевченко О.В., Дробот І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України

В С Т А Н О В И В

Заявник 28 листопада 2024 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України у якій просить суд встановити факт постійного проживання на території України за станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого Україна. Донецька область. Макіївський район, селище Холодна Балка.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що за станом 24 серпня 1991 року він проживав на території України в м. Павлограді та працював на державному підприємстві.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представники заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення вимог заявника посилаючись на те, що є докази перебування позивача в цей час на території України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є сестрою заявника. У серпні 1991 року заявник проживав в м. Павлоград, тобто на території України.

Вислухавши пояснення заявника, представників заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, 06.04.1979 ОСОБА_1 був документований Павлоградським МВВС в Дніпропетровській області паспортом колишнього СРСР зразка 1974-го року серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Згідно відомостей ГУ ДМС, УДМС в областях, ЦПМУ ДМС, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання він не значиться.

Відповідно до даних Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (форми А і Б), гр. ОСОБА_1 з 08.02.1991 по 18.04.1995 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Був виписаний без документів по акту.

Згідно довідки № 29 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана на ім`я гр. ОСОБА_1 05.08.2024 Філією «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», він у період з 18.12.1989 по 25.11.1993 працював на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин 5 розряду гірничої дільниці шахти ім. Сташкова, що підтверджується наказом від 18.12.1989 № 113-к та наказом від 22.11.1993 № 80-юД.

Дані документи підтверджують факт постійного проживання гр. ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Закон України «Про громадянство України» в редакції від 18 січня 2001 року відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України.

Згідно статті 3 Закону громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього С`РСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України (п. 1 ч. 1 ст. 3);

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав (п. 2 ч. 1 ст. 3);

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України (п. З ч. 1 ст. 3);

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3,-з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Для встановлення належності до громадянства України необхідно встановити одночасно наявність двох факторів:

1) особа була громадянином колишнього СРСР;

2) особа постійно проживала на території України (станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року).

Щодо поняття «постійне проживання» слід зазначити, що станом на 24 серпня 1991 року діяла система прописки, і постійне проживання визначалося за наявністю прописки в паспорті.

Якщо стосовно особи встановлено лише один з фактів, особа не є громадянином України за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону або за змістом н. 2 ч. 1 ст. З Закону.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 «Питання організації виконання Законом України «Про громадянство України», процедура встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку на вказані дати.

За відсутності такої відмітки факт постійного проживання може бути встановлений лише судом.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 чи 2 ч.1 ст.3 Закону.

Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону особа подає такі документи:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року

або судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для підтвердження постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року необхідно надати документи, що підтверджують даний факт, а саме: домову книгу з штампом реєстрації на території України або картки реєстрації Форми А і Б, трудову книжку, довідки з місць роботи в Україні, військовий квиток, інформацію з військових комісаріатів тощо.

Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати на судовий збір слід покласти на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого Україна, Донецька область, Макіївський район, селище Холодна Балка.

Витрати на судовий збір покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Головін