Номер провадження: 2/150/72/25
04 лютого 2025 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Ткаченко М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8973887. Згідно вказаного договору відповідачеві було надано кредит в сумі 5 700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань у зв`язку із чим, за останнім рахується заборгованість у розмірі 13 481,74 грн., з яких 5 700,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7 677,90 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 91,20 грн. інфляційних збитків та 12,64 грн. нарахованих 3% річних.
29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги за кредитною заборгованістю в тому числі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8973887.
Таким чином, позивач стверджує, що ОСОБА_1 , не сплачуючи заборгованість за кредитним договором № 8973887 порушує майнове право позивача, яке підлягає судовому захисту.
Крім цього, 30 серпня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 75136547. Згідно вказаного договору відповідачеві було надано кредит в сумі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість у розмірі 40 218,11 грн., з яких 13 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 26 980,20 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 208,00 грн. інфляційних збитків, 29,91 грн. нарахованих 3% річних.
27 січня 2022 року укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75136547.
10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75136547.
Таким чином, позивач стверджує, що ОСОБА_1 , не сплачуючи заборгованість за кредитним договором № 75136547 порушує майнове право позивача, яке підлягає судовому захисту.
Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 53 699,85 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 13 000,00 грн.
Представник позивача в судові засідання не з`являється. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач будучи про час та місце розгляду справи повідомленим у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні при матеріалах судового провадження рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, в судові засідання двічі не з`являється. Причини поважності неявки за судовими викликами не відомі. Відзив на позовну заяву чи заява про визнання позову до суду не надходили.
Тому, ухвалою суду від 04 лютого 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8973887. Згідно вказаного договору відповідачеві було надано кредит в сумі 5 700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Кредитний договір, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 , було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 6-10).
При матеріалах справи міститься довідка про перерахування на картковий рахунок відповідача суми кредитних коштів (а.с. 18).
29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги за кредитною заборгованістю в тому числі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
На підтвердження відступлення прав вимоги сторонами було підписано договір відступлення прав вимоги № 29/11-1 від 29 листопада 2021 року, акт приймання-передачі реєстру боржників, реєстр боржників, в якому ОСОБА_1 значиться за порядковим номером 1700, а також здійснено оплату за договором відступлення згідно платіжного доручення № 36 від 28 січня 2022 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023. Позивач перед судом стверджує, що за вказаним договором у нього виникло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8973887.
Крім цього, судом встановлено, що 30 серпня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 75136547. Згідно вказаного договору відповідачеві було надано кредит в сумі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Договір позики, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 11).
При матеріалах справи міститься довідка про перерахування на картковий рахунок відповідача суми кредитних коштів (а.с. 18 зворотня сторона).
27 січня 2022 року укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75136547.
10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Позивач перед судом стверджує, що за вказаним договором у нього виникло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75136547.
Як передбачено статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс та підтверджена Верховним Судом у постанові від .
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зі змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України вбачається, що кредитодавцями у кредитних правовідносинах можуть бути банк або інша фінансова установа і вказаний перелік є вичерпним.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-111 «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно пункту 11 частини першої статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону).
Разом з тим у статті 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що факторинг являється кредитною операцією.
Таким чином, договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.
Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 910/7038/17.
Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
На підтвердження права вимоги до відповідача за кредитними договорами позивач надав суду договори відступлення прав вимоги, акти прийому-передачі реєстрів боржників, акти зарахування зустрічних однорідних вимог, реєстри боржників.
Водночас, відповідно до п. 1.1 договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/23 та № 10-03/2023/01, сторони цим погоджуються, що за своєю природою даний договір є правочином з передавання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору.
Відповідно до п. 7.1 вищезазначених договорів, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі 5 312 491,59 грн. без ПДВ за договором відступлення № 10-01/23 та в сумі 794 503,18 грн. без ПДВ за договором відступлення № 10-03/2023/01.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження виникнення права вимоги не було надано до суду доказів оплати ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ціни права вимоги позивачем.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України.
Суд не мав можливості з`ясувати дані обставини у судовому засіданні, оскільки представник позивача в судові засідання двічі не з`являвся, в позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутність.
Про наявність будь-яких перешкод для подачі доказів оплати відступлення права вимоги не заявлялось. Наявність таких перешкод не вбачається і з наявних матеріалів справи.
За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не було доведено відступлення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги позивачеві TOB «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорами від 27 жовтня 2021 року № 8973887 та від 30 серпня 2021 року № 75136547, укладеними з відповідачем ОСОБА_1 .
Відтак, у позивача відсутнє порушене право, що підлягає судовому захисту.
З огляду на це, обставини справи щодо наявності або відсутності заборгованості відповідача дослідженню не підлягають.
Зважаючи, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, залишаються за ним.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на протязі тридцяти днів від дня його винесення до Вінницького апеляційного суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН