КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2701/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/2252/24

27 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Рейнарт І.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» Ткаченко Марії Миколаївни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ярмоли О.Я., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 14 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500826125, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмір 44 290,17 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15 січня 2026 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%, за погодженим графіком платежів.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого станом на 09 січня 2024 року утворилась заборгованість у загальному розмірі99 987,59 грн., з яких:заборгованість за кредитом (тілом кредиту) -44 290,17 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 41 163,40 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення позивачу права вимоги по дату складання розрахунку заборгованості) - 14 134,02 грн.

Зазначало, що 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк»» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір факторингу № 2 відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі, за договором (угодою) № 500826125 від 14січня 2020 року, що укладена між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником ОСОБА_3

18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/21 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) № 500826125 від 14 січня 2020 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником ОСОБА_3 .

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».

Відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користьТОВ «Коллект Центр»права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) № 500826125 від 14 січня 2020 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником ОСОБА_3 .

З урахуванням наведених обставин, позивач ТОВ«Коллект Центр» просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500826125 від 14січня 2020 року в розмірі 99987,59 грн., відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору і витрати на правничу допомогу.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованостізадоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість за кредитним договором №500826125 від 14.01.2020 року у розмірі 62 478,07 грн. ( шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят вісім гривень, 07 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () 8139,90 грн. (вісім тисяч сто тридцять дев`ять гривень дев`яносто копійок) - понесених позивачем судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог.

В решті заявлених вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» подав апеляційну скаргу в якій за результатом апеляційного перегляду справи проситьскасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні по-перше, припустив про повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги без жодного документального підтвердження, без жодного доказу, по-друге, прирівняв поняття «повідомлення про відступлення права грошової вимоги» до поняття «вимога про дострокове стягнення боргу».

Зазначає, що в рамках даної справи не мала місця обставина надіслання будь-яким кредитором вимоги про дострокове стягнення боргу, а із врахуванням права кредитора нараховувати відсотки за кредитним договором до 15січня 2026 року, стягненню підлягають відсотки до моменту звернення позивача до суду із позовною заявою, тобто, всі відсотки, які заявлені до стягнення.

Більш того, п. 2.1 договору факторингу № 2 передбачено право нового кредитора нараховувати відсотки, пеню, комісії та інші платежі. Аналогічні пункти містяться в настуних договорах за якими відступлено право грошової вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про орієнтований розмір витрат на правничу допомогу, що складає 9 000,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідача.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500826125, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмір 44 290,17 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15 січня 2026 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%, за погодженим графіком платежів. ( а.с. 5).

Згідно меморіального ордеру № 783636 від 15 січня 2020 року АТ «Альфа-банк» було перераховано кошти ОСОБА_1 у розмірі 44 290, 17 грн. із призначенням платежу надання кредиту за кредитним договором № 500826125 від 14.01.2020 року ( а.с. 6, зворот).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за період 14.01.2020 року по 15.05.2021 року має заборгованость у розмірі 62 478, 07 грн, з яких: 44 290, 17 грн- тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- відсотки за користуванням кредитом, 400 грн-пеня за порушення умов кредитного договору. ( а.с. 7).

17 травня 2021 року між АТ «Альфа-банк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Флексіс» фактором, було укладено договір факторингу № 2 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 10-12).

За умовами п.2.1 вказаного договору, в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору.Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17 травня 2021 року ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125 в загальному розмірі 62 478, 07грн, з яких: 44 290, 17грн - тіло кредиту, 17 787, 90 грн нараховані проценти за користування кредитом, 400 грн- пеня ( а.с. 15).

18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс», як клієнтом, та ТОВ «Вердикт капітал»фактором, було укладено договір факторингу № 18-05/21 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 16-18).

За умовами п.2.1. вказаного договору,в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 18 травня 2021 року ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125, в загальному розмірі 62 478, 07грн, з яких: 44 290, 17грн - тіло кредиту, 17 787, 90 грн нараховані проценти за користування кредитом ( а.с. 23).

Із розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед товариством станом на 10.01.2023 року становить 85 853, 57 грн., з яких: 44 209, 17 грн-тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 400 грн- пеня, 23 375, 50 грн- нараховані відсотки згідно кредитного договору.( а.с. 8).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал», як клієнтом, та ТОВ «Коллект центр» фактором, було укладено договір факторингу № 10-01/23згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 24-26).

Згідно п. 5.4. даного договору, з моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов?язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов?язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов?язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10 січня 2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125, в загальному розмірі 85 853, 57 грн., з яких: 44 209, 17 грн-тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 400 грн- пеня, 23 375 , 50 грн- нараховані відсотки згідно кредитного договору ( а.с. 29).

Із розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект центр» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед товариством станом на 09.01.2024 року становить 99 987,59 грн., з яких: 44 290,17 грн - тіло кредиту; 41 163,40 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 14 134,02 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення по дату виготовлення розрахунку 09.01.2024 року); 400 грн- пеня ( а.с. 9).

Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції посилався на те, що встановленим є порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 500826125 від 14.01.2020 року, та на дату першого відступлення права вимоги первісний кредитор ПАТ «Альфа-Банк» вказав суму боргу ОСОБА_1 (62 478,07 грн.), яка включала всі нарахування дострокового стягнення станом на дату відступлення -17.05.2021року та 400 грн. пені за порушення умов кредитного договору (а.с.15)

Із розрахунку заборгованості, складеного позивачем (новим кредитором) ТОВ «Колект Центр» слідує, що з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості новий кредитор продовжують нараховувати позичальнику відсотки згідно умов договору № 500826125 від 14.01.2020 року.

Дослідивши вказаний розрахунок, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума відсотків, нарахованих з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості (09.01.2024 року) є необгрунтованою. Надані ТОВ «Коллект Центр» докази на підтвердження заборгованості (а.с.9) виготовлені самим товариством та не можуть бути перевірені судом на правильність нарахування такої заборгованості, а тому є неналежними та не приймаються судом.

Таким чином, суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги у частині стягнення нарахованих відсотків (пені) в період з 17.05.2021 року по 09.01.2024 року на загальну суму 37909,52 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається із матеріалів справи, 14 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500826125, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмір 44 290,17 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15 січня 2026 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%, за погодженим графіком платежів. ( а.с. 5).

Виконання АТ «Альфа банк» умов договору підтверджується меморіальним ордером № 783636 від 15 січня 2020 року з якого вбачається, що АТ «Альфа-банк» було перераховано кошти ОСОБА_1 у розмірі 44 290,17 грн. із призначенням платежу - надання кредиту за кредитним договором № 500826125 від 14.01.2020 року ( а.с. 6, зворот).

З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як встановленосудом, 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Флексіс» фактором, було укладено договір факторингу № 2 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 10-12).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17 травня 2021 року ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125, в загальному розмірі 62 478, 07грн, з яких: 44 290, 17грн - тіло кредиту, 17 787, 90 грн нараховані проценти за користування кредитом, 400 грн- пеня ( а.с. 15).

18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс», як клієнтом, та ТОВ «Вердикт капітал»фактором, було укладено договір факторингу № 18-05/21 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 16-18).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 18 травня 2021 року ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125, в загальному розмірі 62 478, 07грн, з яких: 44 290, 17грн - тіло кредиту, 17 787, 90 грн нараховані проценти за користування кредитом ( а.с. 23).

Із розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед товариством станом на 10.01.2023 року становить 85 853, 57 грн., з яких: 44 209, 17 грн-тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 400 грн- пеня, 23 375, 50 грн - нараховані відсотки згідно кредитного договору ( а.с. 8).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» як клієнтом, та ТОВ «Коллект центр» фактором, було укладено договір факторингу № 10-01/23згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.( а.с. 24-26).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10 січня 2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500826125, в загальному розмірі 85 853, 57 грн., з яких: 44 209, 17 грн-тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 400 грн- пеня, 23 375, 50 грн- нараховані відсотки згідно кредитного договору ( а.с. 29).

Із розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект центр» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед товариством станом на 09.01.2024 року становить 99 987,59 грн., з яких: 44 290,17 грн - тіло кредиту; 41 163,40 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 14 134,02 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення по дату виготовлення розрахунку 09.01.2024 року); 400 грн- пеня ( а.с. 9).

В межах заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 44 290,17 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 41 163,40 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення по дату виготовлення розрахунку, тобто 09.01.2024 року) - 14 134,02 грн, що разом становить 99 587,59 грн.

Вказані договори факторингу є чинним, оскільки їх дійсність ніким не оспорено, а тому вони підлягає виконанню.

Щодо відсотків за користування кредитом колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як було встановлено судом, згідно розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 за період 14.01.2020 року по 15.05.2021 року за договором № 500826125 мав заборгованість перед АТ «Альфа-банк» у розмірі 62 478, 07 грн, з яких 44 290, 17 грн- тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- відсотки за користуванням кредитом, 400 грн-пеня за порушення умов кредитного договору. ( а.с. 7). Відсотки за користування кредитом нараховувалися відповідно до погоджених умов договору № 500826125, що становить 32 % річних.

17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК«Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2.

18 травня 2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт капітал», було укладено Договір факторингу № 18-05/21.( а.с. 16-18).

При цьому відповідно до п.2.1 договору в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору,а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору.Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорівукладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

Із розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Вердикт капітал» вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед товариством станом на 10.01.2023 рік становить 85 853, 57 грн., з яких: 44 209, 17 грн-тіло кредиту, 17 787, 90 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 400 грн- пеня, 23 375, 50 грн- нараховані відсотки згідно кредитного договору ( а.с. 8).

В подальшому 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», було укладено Договір факторингу № 10-01/23.

Умови вказаного договору передбачали, що з моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов?язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов?язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов?язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики (кредитних договорів).( п. 5.4 договору)

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необгрунтованість заявленої до стягнення позивачем суми відсотків, нарахованої з моменту відступлення прав вимоги є помилковим, оскільки договорами факторингу між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт капітал», та між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» передбачене право факторів на нарахування відсотків за користування кредитом, вказане нарахування відбулося протягом строку кредитування ( до 15.01.2026 р), а тому таке нарахування відсотків є обгрунтованим. Розрахунки заборгованості, що містяться в матеріалах справи, є чіткими, відповідачем не спростовані.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає частковому задоволенню. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2024 року пілягає скасуванню з ухвалнням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором №500826125 від 14 січня 2020 рокуу розмірі 99 587,59 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 44 290,17 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 55 297,42 грн.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

Таким чином, понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір)за подання позовної заявита апеляційної скарги, що складає розмір 7 570,00 грн (3028,00 грн + 4542,00 грн) слід покласти на відповідача ОСОБА_5 .

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною позивача дотримано визначений процесуальним законом порядок, а саме заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк, та доданіпідтверджуючі документи.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач ТОВ «Коллект центр» надав суду наступні докази: Договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та позивачем (клієнт); Акт №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, заявка на надання юридичної допомоги №259 від 02.01.2024 та платіжну інструкцію від 10.01.2024 № (а. с.40 зворот - 45).

Пунктом 1.1. Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 визначено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим Договором.

В пункті 2.1-2.1.7 Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 зазначено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання: підготовка клопотань, заяв, скарг, запитів, заперечень, супроводжувальних листів; аналіз діючого законодавства та судової практики, представляє інтереси клієнта у судах.

В Акті №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р. зазначено про такі надані послуги: 1) надання усної консультації з вивченням документів (3000 грн.); 2) підготовка пропозицій (4000 грн.); 3) складання позовної заяви для подачі до суду (10 000 грн.) (а.с.45).

Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 17 000,00 грн, яку сторона позивача просить стягнути з відповідача.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогута, розподіляючи вказані витрати між сторонами у справі, колегією суддів апеляційного суду враховується, що суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 рокуу справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: надання усної консультації з вивченням документів (3000,00 грн); 2) підготовка пропозицій (4000,00 грн) мають організаційний характерта зводяться до єдиної дії - формування правової позиції позивача та є складовими підготовки позовної заяви і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг,кількості судових засідань, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогув сумі 10 000,00 грн. У стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 205, 207, 512, 514, 517, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2024 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість за кредитним договором №500826125 від 14 січня 2020 року у розмірі 99 587,59 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 44 290,17 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 55 297,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 7 570,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції, у розмірі 10 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий: Судді: