ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2109/25
провадження № 2-о/753/193/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сирбул О. Ф.

за участю секретаря Кушнір А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану районний у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпрорудне, Васильківського району, Запорізької області, посилаючись на те, що місце смерті є тимчасово окупованою територією та факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23 січня 2025 року, видане Територіальним віддом ЗАЦС Васильківського району Управління ЗАЦС Запорізької області, яке не вважається документом виданим державним органом України. Заявниця вказувала, що встановлення факту смерті батька їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином, надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу.

Враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи за відсутності учасників судової справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 серпня 1983 року, відповідно до якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у м. Дніпрорудне, Васильківського району, Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 1983 року серпня місяця 05 числа зроблено запис № 235, батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 .

Заявниця уклала шлюб 24 вересня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , 24.09.2005 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 2005 року вересня місяця 24 числа зроблено відповідний актовий запис № 115, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 , місце реєстрації: Дніпрорудненська міська рада Васильківського району Запорізької області від 24 вересня 2005 року.

На підтвердження факту смерті батька заявницею було надано копію довідки про смерть № С-00032 від 23 січня 2025 року, видана територіальним відділом ЗАЦС Васильківського району Управління ЗАЦС Запорізької області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті гостра респіраторна недостатність, внегоспітальна 2-х стороння пневмонія.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 січня 2025 року, видане Територіальним відділом ЗАЦС Васильківського району Управління ЗАЦС Запорізької області, вбачається що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрорудне, Васильківського району, Запорізької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, судом встановлено, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її батька та отримати відповідне свідоцтво про смерть, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - смт. Михайлівка, Запорізької області, Україна, місце смерті - у м. Дніпрорудне, Васильківського району, Запорізької області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії беспосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: