Справа № 930/2789/24
Провадження №2/930/206/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позов обґрунтований тим, що13.02.2010 року позивачка зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 .

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області, яке набрало законної сили 17.06.2011 року, шлюб між ними розірвано.

Від цього шлюбу у них є син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), який проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.03.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 ( п`ятсот) гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття .

Позивачка зазначає, що на сьогоднішній день ціни порівняно з 2012 роком значно зросли, збільшились потреби дитини, яка росте, зросли ціни на товари першої необхідності. З відповідача стягуються аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але станом на січень 2024 року мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн., тому раніше визначений розмір аліментів не може гарантувати дитині нормальне утримання та всебічний розвиток.

У зв`язку із зазначеним позивачка вважає за доцільне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на дитину з 500,00 грн. на 1/4 частину заробітної плати та всіх видів доходів відповідача, щомісячно але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні.

29.01.2025 представник позивача адвокат Примакова В.В. надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме прохальну частину зазначити: «Постановити рішення про зміну способу стягнення аліментів із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Чуків, Вінницького району, Вінницької області на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 500,00 грн. ( п`ятсот ) гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття на частину заробітної плати всіх видів доходів відповідача щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з урахуванням уточненої позовної заяви.

Представник позивача адвокат Примакова В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові з урахуванням уточненої позовної заяви.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області 12.07.2010, в якому вони записані батьками.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 06.06.2011 у цивільній справі №2-477/11 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно витягів 280 та 281 з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

16.03.2012 Немирівським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист у цивільній справі №2/217/456/2012 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Cт. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст. 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено, що Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області 16.03.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно до повноліття дитини.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачка посилається на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини та на даний час їхні спільний з відповідачем син потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів також враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів, присуджений за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.03.2012 року у справі № 2/217/456/2012, цим вимогам не відповідає, є значно нижчими, ніж гарантований законом, а тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає зміні.

При визначенні нового розміру аліментів суд враховує, що утримання ОСОБА_4 , якому на даний час виповнилось 14 років, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, відповідач позов визнав та погодився сплачувати аліменти у частці, про яку просила позивач, у зв`язку із чим суд вважає необхіднім позов задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів, присуджений на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.03.2012 року у справі № 2/217/456/2012 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у в розмірі 1/4 заробітної плати та всіх доходів боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, які понесені позивачем і документально підтвердженні.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 62 коп., за ставками судового збору на час пред`явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів.

Крім того позивач просить стягнути понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У матеріалах справи наявні ордер на надання правничої допомоги від 29.01.2024 та квитанція №1 від 31.10.2024 року про сплату ОСОБА_3 за підготовку документів до суду, представництво в суді кошти в розмірі 4000 грн.

Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 137, 141, 211, 258, 259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду від 16.03.2012 року у справі № 2/217/456/2012.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Чуків, Вінницького району, Вінницької області аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітної плати та всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Немирівського районного суду 16.03.2012 року у справі № 2/217/456/2012.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Чуків, Вінницького району, Вінницької області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Чуків, Вінницького району, Вінницької області на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2025 року.

Суддя Т. Є. Войницька