Справа № 709/71/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області

Кваша І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 як законного представника малолітніх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання припиненим права користування житловим будинком та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до Чорнобаївського районного суду, в якому просить визнання припиненим право користування житловим будинком відповідачами та виселення їх. Разом з позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду від 27 січня 2025 року даний позов залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 177 ЦПК України. Позивачем не сплачено судовий, подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Проте до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано загальної інформації з податкової служби про доходи позивача. У зв`язку з цим, суд не міг зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

31 січня 2025 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. У матеріалах цієї заяви відсутня загальна інформація про доходи позивача з податкової служби.

Разом з тим, стороною позивача додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. Виходячи з розміру сплаченого судового збору, суд приходить до висновку, що позивачем сплачено судовий збір за одну немайнову вимогу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Так, статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" (далі Закон №3674-VІ).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позовній заяві стороною позивача визначено немайнові вимоги про визнання припиненим права ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , малолітніх та неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , законним представником яких є ОСОБА_3 , на користування житловим будинком та про виселення цих осіб.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У цій справі заявлено вимоги до трьох повнолітніх співвідповідачів (а загалом до одинадцяти). Причому щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникає факультативна співучасть, що потенційно означає, що зазначені вимоги могли б бути розглянуті в окремих провадженнях. А щодо неповнолітніх дітей виникає необхідна (обов`язкова) співучасть, зважаючи на те, що місце проживання дітей визначається місцем проживання їх батьків та вирішити питання про права і обов`язки одного зі співучасників неможливо без вирішення питання щодо іншого співучасника). І лише користуючись своїми диспозитивними правами позивач, об`єднав ці вимоги в одній позовній заяві, керуючись мотивами доцільності та принципом процесуальної економії.

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо трьох відповідачів, то це матиме наслідком наступне: у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Верховний Суд вважає, що з точки зору забезпечення правової визначеності для осіб, що опинилися в аналогічних правових ситуаціях, доцільно виходити зі сталості підходів та вважати самостійними вимоги щодо кожного із відповідачів.

Таким чином, Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2023 року (справа справа

№ 758/5118/21) виклав такі висновки про застосування норм права:

1. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

2. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

3. Норми ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові.

Враховуючи вказане, позивачем на сплачено судовий збір за подання позову не в повній мірі.

Принагідно суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на звернення до суду кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Враховуючи зазначене, а саме несплату позивачем судового збору за всі вимоги та відсутність підстав для звільнення від сплати, оскільки позивачем не надано загальну інформацію про доходи, недоліки позову суд вважає не усунутими.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки, то заява вважається неподаною та повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 як законного представника малолітніх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання припиненим права користування житловим будинком та виселення - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з момету її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Кваша