ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2-9668/10
Номер провадження 22-ц/818/776/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року в складі судді Скотаря А.Ю. по справі № 2-9668/10 за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про повторну видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку на повторне пред`явлення на примусове виконання дублікату виконавчого листа, відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про повторну видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку на повторне пред`явлення на примусове виконання дублікату виконавчого листа, відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 35 205,56 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день постановлення рішення суду - задоволено в повному обсязі. 08 грудня 2010 року рішення суду набрало законної сили. 15 листопада 2011 року судом видано виконавчі листи, строк пред`явлення яких до виконання до 08 грудня 2013 року.

30 листопада 2011 року Балаклійський районний відділ ДВС ГТУЮ в Харківській області відкрив виконавче провадження № 30248624, боржницею за яким є ОСОБА_3 , про примусове виконання виконавчого листа № 2-9668/10, виданого Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року про стягнення з останньої 279 461,74 грн.

Постановою державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області від 15 березня 2012 року виконавче провадження № 30248624 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (передача виконавчого листа за належністю до іншого ДВС).

11 квітня 2013 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження № 41388501 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

26 березня 2015 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ прийнята постанова про направлення виконавчого листа за належністю до іншого ДВС (Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області) у зв`язку із звільненням боржника за місцем отримання доходу.

Банк як стягувач постанови про відкриття виконавчого провадження та про направлення виконавчого листа за належністю між відділами ДВС не отримував, у зв`язку з чим не мав інформації щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Вказав, що він неодноразово звертався із запитами до Балаклійського РВ ДВС ГУЮ в Харківській області про хід виконавчого провадження. На останній запит від 31 січня 2024 року від Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління юстиції 13 лютого 2024 року отримана відповідь про те, що станом на теперішній час виконавчий лист № 2-9668/10, виданий Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року, на примусовому виконанні не перебуває, оскільки був переданий для подальшого виконання 15 березня 2012 року до належного відділу ДВС Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ.

На запит від 30 квітня 2024 року до Комінтернівського ВДВС, правонаступником якого є Основ`янсько-Слобідський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, 17 травня 2024 року надійшла відповідь з інформацією про те, що виконавчий лист № 2-9668/10, виданий Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року, на примусовому виконанні не перебуває. 26 березня 2015 державним виконавцем даний виконавчий лист переданий до належного Балаклійського РВ ДВС ГУЮ в Харківській області за місцем проживання боржниці.

З огляду на вказані відповіді, виконавчий лист № 2-9668/10, виданий Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року про солідарне стягнення 35 205,56 доларів США, боржниця ОСОБА_3 , після передачі його 15 березня 2012 року у Балаклійському ВДВС в Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління юстиції не перебував та втрачений з об`єктивних підстав, які не залежали від волі стягувача, при повторній передачі між органами ДВС.

Факт відсутності виконавчого листа на примусовому виконанні, а також відсутності виконавчого листа у заявника позбавляє його права на примусове виконання рішення суду та задоволення грошових вимог стягувача в межах виконавчого провадження.

З огляду на викладене просив:

1) відновити судове провадження у цивільній справі № 2-9668/10, яким позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 35 205,56 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення суду від 29 листопада 2010 року в частині прийнятого рішення Московським районним судом м. Харкова від 29 листопада 2010 року у справі № 2-9668/10;

2) видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-9668/10, боржником за яким є ОСОБА_3 , про солідарне стягнення на користь АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 35 205,56 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення суду;

3) поновити строк на повторне пред`явлення на примусове виконання дублікату виконавчого листа у справі № 2-9668/10, боржником за яким є ОСОБА_3 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року заяву АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надано належних і достатніх доказів втрати виконавчого листа.

На вказане судове рішення 01 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» АТ «УкрСиббанк» до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його повторне пред`явлення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банк як стягувач не отримував постанов про відкриття виконавчого провадження і про перенаправлення виконавчого листа за належністю між відділами ДВС, не мав інформації про примусове виконання виконавчого листа. З огляду на те, що виконавчий лист неодноразово передавався із одного до іншого відділу ДВС для виконання за належністю, виконавче провадження підлягало б відновленню. Однак оригінал виконавчого листа був втрачений Комінтернівським ВДВС Харківського міського управління юстиції при передачі його до Балаклійський РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області за належністю. З огляду на те, що втрата виконавчого листа відбулась не з вини банку, фактично примусове виконання органами ДВС за втраченим виконавчим листом не здійснювалось, тож стягувач із поважних, незалежних від нього причин, пропустив встановлений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим останній підлягає поновленню. Судом першої інстанції не прийнято до уваги та обставина, що оригінал виконавчого листа двічі передавався від одного органу ДВС до іншого, передача оригіналу виконавчого листа не була належним чином виконана Комінтернівським ВДВС ХМУЮ, а отже вини банку в пропуску строку на повторне пред`явлення виконавчого листа немає. Рішення суду не виконано, тож видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не зявилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 30 січня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

АТ «УкрСиббанк» та його представницею ОСОБА_7 отримано в електронному кабінеті 19 листопада 2024 року (а.с. 190, 191 том 5).

Судові повістки на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 повернуті на адресу апеляційного суду з відмітками від 06 грудня 2024 року та 25 грудня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 193-198, 201-202 том 5).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 35 205,56 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день постановлення рішення, вирішено питання щодо судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2011 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2010 року залишено без змін (а.с. 2-7, том 1).

На виконання вказаного рішення суду 15 листопада 2011 року видано виконавчі листи зі строком пред`явлення до 08 грудня 2013 року, зокрема, виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_3 про солідарне стягнення з останньої 279 461,74 грн.

30 листопада 2011 року Балаклійський РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області відкрив виконавче провадження № 30248624, боржником за яким є ОСОБА_3 , з примусового виконання виконавчого листа № 2-9668/10, виданого Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року, про стягнення з останньої 279 461,74 грн (а.с. 106-108 том 5).

Постановою державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області від 15 березня 2012 року виконавче провадження № 30248624 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого листа за належністю до іншого відділу ДВС) (а.с. 106-108 том 5).

11 квітня 2013 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження № 41388501 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

26 березня 2015 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження № 41388501 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого листа за належністю до іншого відділу ДВС) у зв`язку із звільненням боржника за місцем отримання доходу (а.с. 12 том 3).

Копію вказаної постанови АТ «УкрСиббанк» отримано 21 квітня 2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 12 том 3).

У червні 2018 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ в Харківській області із заявою щодо місця знаходження виконавчих листів (а.с. 13 том 3).

З відповіді на запит від 06 серпня 2018 року № 801, наданої Балаклійським районним ВДВС ГТУЮ в Харківській області, вбачається, що виконавчий лист № 2-9668/10 від 15 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» 279 461,74 грн 15 березня 2012 року направлений до Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ для виконання за належністю, та на виконання не надходив (а.с. 14 том 3).

У жовтні 2018 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 в сумі 35 205,56 доларів США, яку ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року залишено без задоволення (а.с. 10, 20 том 3).

З відповіді Балаклійського відділу ДВС в Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління юстиції від 08 лютого 2024 року № 8141/26.4-15 на запит банку вбачається, що станом на теперішній час виконавчий лист № 2-9668/10, виданий Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року, на примусовому виконанні у Відділі не перебуває. На виконанні перебувало виконавче провадження № 30248624 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9668/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу, яке закінчено 15 березня 2012 року та передане для подальшого виконання до належного ДВС Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ. Повторно вказаний документ на виконання до відділу не надходив (а.с. 105 том 5).

З відповіді Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції від 14 травня 2024 року № 66749 на запит банку вбачається, що виконавчий лист № 2-9668/10, виданий Московським районним судом м. Харкова 15 листопада 2011 року, на примусовому виконанні не перебуває, 26 березня 2015 року державним виконавцем даний виконавчий лист переданий до належного відділу ДВС за місцем мешкання боржника у с. Петрівське Балаклійського району Харківської області (а.с. 104 том 5).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Згідно із частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час закінчення виконавчого провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02 квітня 2012 № 512/5, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 7 розділу V вказаної Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Пунктом 9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На відміну від остаточного закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, при зміні органу державної виконавчої служби чи його компетенції, передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС стадія виконання судового рішення не припиняється і не переривається. Отже, правила частин 5 та 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 3 ст. 23 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження») не застосовуються.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 2-2236/12.

Як вбачається з матеріалів справи 29 листопада 2010 року ухвалено рішення суду про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «УкрСиббанк»заборгованості за кредитним договором. Судове рішення набрало законної сили та є чинним, однак дотепер не виконано у повному обсязі.

Виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення суду щодо боржниці ОСОБА_3 був виданий 15 листопада 2011 року.

З 30 листопада 2011 року по 15 березня 2012 року вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Балаклійському РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області, а з 11 квітня 2013 року по 26 березня 2015 року - у Комінтернівському відділі ДВС Харківського МУЮ. 26 березня 2015 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з направленням виконавчого листа за належністю до відділу ДВС за місцем проживання боржниці Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області.

Однак, після закінчення 26 березня 2015 року виконавчого провадження виконавчий лист до Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області повторно на виконання не надходив.

Отже, дійсно, виконавчий лист втрачений під час його пересилання між відділами ДВС, тобто за обставин, що не залежали від стягувача.

Разом з тим, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9668/10 від 15 листопада 2011 року щодо боржниці ОСОБА_3 закінчено постановою від 26 березня 2015 року та наразі такий виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває, зареєстровані, відкриті, завершені виконавчі провадження за вказаним виконавчим документом відсутні, при розгляді питання про видачу його дубліката, наслідком чого є повторне його пред`явлення до виконання, має бути вирішено й питання щодо строків пред`явлення його до виконання.

Матеріали справи свідчать про те, що у жовтні 2018 року АТ «УкрСиббанк» вже звертався до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за договором споживчого кредиту, яку ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року залишено без задоволення.

Протягом 2018-2024 років, тобто майже шести років, банк як стягувач, якому ще з серпня 2018 рокудостеменно було відомо про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з передачею до іншого органу ДВС та про відсутність виконавчого листа на примусовому виконанні і його втрату, не вживав будь-яких заходів щодо встановлення місцезнаходження оригіналу виконавчого листа, не оскаржував ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, не звертався до суду з повторною заявою про видачу дубліката виконавчого документа, не оскаржував дії та бездіяльність органів ДВС.

Жодних поважних причин, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії протягом вказаного періоду часу, заявником не наведено. Будь-яких реальних перешкод для цього у стягувача не було.

Посилання банку на його необізнаність щодо ходу виконавчого провадження, не отримання постанов про відкриття виконавчого провадження і про перенаправлення виконавчого листа за належністю між відділами ДВС, спростовуються матеріалами справи, а саме: копією постанови державного виконавця від 26 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження зі штампом вхідної кореспонденції банку від 21 квітня 2015 року (а.с. 12 том 3), копією відповіді Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 06 серпня 2018 року № 801 зі штампом вхідної кореспонденції банку від 27 серпня 2018 року (а.с. 14 том 3).

Доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

Враховуючи наведене та бездіяльність стягувача протягом тривалого часу, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання, а такий строк судом не поновлено.

На підставі аналізу зазначених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на повторне пред`явлення для примусового виконання дублікату виконавчого листа.

Доводи АТ «УкрСиббанк» щодо того, що його вини у втраті виконавчого листа та пропуску строку на повторне пред`явлення виконавчого листа немає, висновків суду не спростовують, адже заявником не наведено поважних причин, які б перешкоджали йому з 2018 року вжити заходів щодо захисту своїх прав як стягувача, та не обґрунтовано свою бездіяльність протягом 2018-2024 років після того, як йому достеменно стало відомо про те, що виконавчий лист не перебуває на примусовому виконанні.

Банк як стягувач мав цікавитись ходом виконавчого провадження, демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури, зокрема, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати за потреби бездіяльність державних виконавців тощо.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Проте, заявник тривалий час не реалізовував усі свої права як стягувача, що свідчить про його небажання захищати власні інтереси у виконавчому провадженні.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали суду в частині відмови у задоволенні вимоги заяви АТ «УкрСиббанк» щодо відновлення втраченого провадження в обсязі рішення суду, апеляційна скарга банку не містить, тож підстав для скасування чи зміни ухвали суду в цій частині в апеляційного суду немає. До того ж, втрачене судове провадження у вказаній частині вже відновлено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2019 року (а.с. 104 том 4).

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга АТ «УкрСиббанк» задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина