Справа № 502/1775/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті прийняла мати позивачки та дружина спадкодавця ОСОБА_4 , проте не оформила її. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті залишилася спадщина, зокрема на вказаний будинок в АДРЕСА_1 , - 1/2 як власника і 1/2 за спадщиною після чоловіка.Після її смерті спадщину прийняли позивачка та син спадкодавиці ОСОБА_5 у рівних частках. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного будинку в порядку спадкування за законом, оскільки іншу 1/2 частку у вказаному майні має право успадкувати ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняв, проте не оформив у зв`язку зі смертю. Також встановити факт належності спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частки кожному житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 подала суду зустрічний позов, який прийнято судом до спільного розгляду з первісним, та у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належала б вказана частка у спадковому майні після смерті ОСОБА_4 , після смерті якої спадщина ним була прийнята, проте не оформлена належним чином у зв`язку зі смертю (ст. 1266 ЦК)

Сторони в судове засідання не з`явилися, у поданих заявах просили про розгляд справи без їх участі. Позивачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовам на своїх вимогах наполягали, представник Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області проти позову не заперечували.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження та про одруження позивачки.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частин житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Спадщину після його смерті прийняла мати позивачки за первісним позовом та дружина спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки проживала на час смерті спадкодавця за однією адресою. Діти спадкодавця позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від спадщини відмовилися на користь матері. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №330/2009. ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка на частку вказаного будинку не оформляла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_1 .ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилася спадщина, зокрема на вказаний будинок в АДРЕСА_1 , а саме 1/2 як власника і 1/2 за спадщиною після чоловіка.

Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок відсутні. На нього складено технічний паспорт, відповідно до якого житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 39,4 кв. метра, житлова площа 25,7 кв. метра), літ. Б- літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е- сарай, літ. Ж вбиральня, №1-2- надвірні споруди. Рік побудови 1967.

Про належність спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначеного житлового будинку також можна дійти з виписки з погосподарської книги зареєстроване місце проживання у вказаному будинку з 1969 року.

Як встановлено з матеріалів спадкової справи №2/2024, заведеної після смерті ОСОБА_4 , спадщину після її смерті прийняли позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 (заяв ро прийняття спадщини) та син спадкодавиці ОСОБА_5 (проживав за однією адресою), відтак є спадкоємцями першої черги по 1/2 частки спірного житлового будинку кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , батько позивачки за зустрічним позовом, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження та шлюб ОСОБА_2 ..

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, зокрема 1/2 частка спірного житлового будинку АДРЕСА_1 , яку (частку) він прийняв після смерті матері ОСОБА_4 проте не оформив у зв`язку зі смертю.

З матеріалів спадкової справи №39/2024, заведеної після смерті ОСОБА_5 , встановлено, що спадщину після йогг смерті прийняла його донька ОСОБА_2 (заява про прийняття спадщини).

Отже, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом 1/2 частки вказаного житлового будинку після смерті свого батька ОСОБА_5 , якому належала б ця частка у вказаному спадковому майні, якби він був живий, та позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 на іншу 1/2 частку вказаного спадкового майна.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12, постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність 30 грудня 2004 року) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Слід зазначити, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Оцінюючи підстави виникнення права власності на новостворене майно суд враховує, що правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, а не нормами ЦК України від 16 січня 2003 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Враховуючи зазначене, до предмету доказування у цій справі належать обставини щодо часу будівництва будинку садибного типу з господарськими спорудами.

З технічного паспорту на спірний будинок чітко встановлено, що роком побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є 1967 рік.

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що спадкове майно у вигляді спірного житлового будинку належало спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Позивачка за первісним позовом має право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 на 1/2 частку вказаного будинку та позивачка за зустрічним позовом має право на спадщину іншої 1/2 частки цого будинку після смерті свого батька ОСОБА_5 , якому належала б ця частка у спадковому майні, якби він був живий на час відкриття спадщини. Відтак право позивачів підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення їхніх вимог, оскільки такі виникають з одних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , по 1/2 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 39,4 кв. метра, житлова площа 25,7 кв. метра), літ. Б- літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е- сарай, літ. Ж вбиральня, №1-2- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 39,4 кв. метра, житлова площа 25,7 кв. метра), літ. Б- літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е- сарай, літ. Ж вбиральня, №1-2- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков