справа № 755/2286/20 головуючий у суді І інстанції Галаган В.І.
провадження № 22-ц/824/2617/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації поданою представником - Тагірджановою Вікторією на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Опікунська рада Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку: м. Луганська, - недієздатною. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою: м. Луганська, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною - два роки з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 15 липня 2020 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2022 року продовжено строк дії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Луганська - недієздатною строком на 2 ( два ) роки з дня набрання рішення законної сили, тобто до 15 липня 2024 року.

01 серпня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року клопотання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у справі № 755/2286/20 залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику, що залишення без розгляду клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не позбавляє права звернення до суду із заявою про визнання особи недієздатною в загальному порядку встановленому законом.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Тагірджанова Вікторія Вікторівна 12 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року та відкрити провадження за клопотанням (від 01 серпня 2024 року №49-111) про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Апелянт зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року клопотання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у справі № 755/2286/20 залишено без розгляду. Роз`яснено, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із клопотанням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення клопотання без розгляду.

На засіданні органу опікунської ради Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 28 травня 2020 року (протокол №5) заява та документи надані ОСОБА_1 були повторно та всебічно досліджені та ухвалено підготувати подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до Дніпровського районного суду міста Києва про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над її рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Опікуном ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надано звіти про свою діяльність за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки. Зауваження до виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна у органу опіки та піклування відсутні. ОСОБА_1 на даний час відповідає всім характеристикам та вимогам до опікуна.

Тому є незрозумілим висновок суду щодо нездійснення перевірки законності заявлених вимог опікуна заявником.

Питання дотримання процедури проведення експертизи знаходиться за межами компетенції Органи опіки та піклування.

Врахувавши роз`яснення місцевого суду в ухвалі від 18 липня 2024 року, органом опіки та піклування повторно подано 01 серпня 2024 року клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував, що у справі вже є новий висновок судово-психіатричного експерта про необхідність продовження строку дії рішення суду про недієздатність ОСОБА_2 та призначення над нею опіки.

Клопотання органу опіки та піклування про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна було подано в межах строку, визначеного частиною дев`ятою статті 300 ЦПК України, і ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року прийнято до розгляду.

Заявник не мав можливості передбачити постановлення Дніпровським районним судом міста Києва ухвали від 30 серпня 2024 року у справі №755/2286/20 про залишення клопотання без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації поданою представником - Тагірджановою Вікторією на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Опікунська рада Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник апелянта Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Березанський Володимир Іванович вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Неселовська Вікторія Вікторівна доводи апелянта підтримали та просили задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи не надходило, однак ї неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про продовження строку дії рішення суду подане з пропуском процесуального строку, встановленого частиною сьомою статті 300 ЦПК України. Враховуючи неможливість поновлення строку на подання такої заяви, суд залишив клопотання заявника про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України.

Колегія суддів повною мірою погоджується з такими висновками суду першої інстанції з нижченаведених мотивів.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою, другою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, у тому числі, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частини шоста-дев`ята статті 300 ЦПК України передбачають, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 43 ЦПК України).

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми слідує, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2018 року у справі №904/5995/16.

За обставинами цієї справи, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, яким визнано ОСОБА_2 недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуна, визначено строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною - два роки з дня набрання рішенням від 15 червня 2020 року законної сили.

Рішення набрало законної сили 15 липня 2020 року і ця дана є незмінною.

Таким чином, 01 серпня 2024 року орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, після закінчення строку дії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року.

Розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу, суд можливості не мав.

З урахуванням положень частини другої статті 127 та частини дев`ятої статті 300 ЦПК України, місцевий суд дійшов правомірного висновку про залишення без розгляду клопотання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (подане 01 серпня 2024 року №49-111) про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду першої інстанції, довільного тлумачення закону та виходять за межі предмету апеляційного розгляду, а тому не можуть бути підставою для її скасування.

Ухвалюючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подану представником - Тагірджановою Вікторією - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29 січня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова