Провадження № 2-н/337/103/2025
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2025 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних в загальному розмірі 7413,72 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також , якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період поза межами позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

З вищевказаної заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що заявлені стягувачем вимоги виходять за межі позовної давності, оскільки стягувач просить стягнути суму заборгованості в загальному розмірі 7413,72 грн. в тому числі: за період з 01.01.2022 по 31.12.2024, по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 7403,76 грн., інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 24.02.2022 в розмірі 9,30 грн., 3% річних за період з 01.01.2022 по 24.02.2022 в сумі 0,66 грн, а до суду заяву про видачу судового наказу стягувач подав лише 29 січня 2025 року, тобто частина заявлених вимог подана за межами позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних, на підставі п.5 ч.1ст.165 ЦПК України.

Керуючись п.5 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,- протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С. Бредун