У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2025 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Прищепи С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною скаргою, у якій просила суд визнати бездіяльність державного виконавця протиправною та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з нерухомого майна, що їй належить.

В обґрунтування скарги зазначає, що Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16.07.2012 у справі № 2-1413/12 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США, що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень.

16.07.2012 на виконання зазначеного рішення, Солом`янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 .

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві знаходився виконавчий лист № 2-1413/12, виданий 26.02.2013 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США, що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень (ВП № НОМЕР_2).

Згідно з відомостями спеціального розділу Державного реєстру речових прав в рамках вищезазначеного виконавчого провадження № НОМЕР_2 ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві

05.04.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Таке обтяження було зареєстроване 12.11.2014 року за № 7657702 (спеціальний розділ) державним реєстратором Томащук Оленою Дмитрівною, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м. Київ . Особа, майно/права якої обтяжується: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ь, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Згідно відповіді Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 14.08.2024 р. № 89760 на заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 від 31.07.2024 року вказане виконавче провадження № НОМЕР_2 було завершене, а саме постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 09.12.2014 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувану на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року по справі № 2-1413/12 виконавчий лист № 2-1413/12 від 26.02.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США , що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень, боржник: ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року по справі № 2-1413/12, що набрало законної сили, встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16.07.2012 у справі № 2-1413/12 вирішено:

- позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 . ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США, що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень.

16.07.2012 на виконання зазначеного рішення, Солом`янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 .

05.05.2015 головним державним виконавцем органу ДВС П`ятихатського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №2-1413/12 виданого 16.07.2012 відносно боржника - ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києві від 06.06.2019 у справі № 760/34177/18 було вирішено, зокрема, стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», замінити на правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1413/12, виданого 26.02.2013 Солом`янським районним судом міста Києва, боржник: ОСОБА_1 .

18.09.2019 державним виконавцем П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Шемотою А.О. було замінено вибулого стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2012 у справі № 2-1413/12.

16.01.2020 в межах виконавчого провадження № 37497137 було винесено Постанову про передачу виконавчого документа до виконання П`ятихатському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В той же день, 16.01.2020 П`ятихатський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняв до виконання виконавчий лист № 2-1413/12 від 26.02.2013 на підставі Постанови державного виконавця Шемоти А.О.

До матеріалів справи заявником долучено копію договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 09.12.2021, що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , положеннями п. 1 якого передбачено, що з метою припинення грошового зобов`язання, яке виникло у боржника перед кредитором за договором про надання споживчого кредиту №0 від 13.08.2008 із всіма змінами та доповненнями, що укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є ОСОБА_2 , за змістом якого сторони дійшли до згоди, що в якості відступного за вказаним договором. Боржник безоплатно передає кредитору у власність контейнер (дім модульний) типу «Транспак» від виробника «Containex» (Австрія) довжиною 9120 мм, шириною 2438 мм, висотою 2591 мм, призначений для всесезонного проживання, в кількості 1 шт., загальною вартістю 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.

Згідно з п. 2 зазначеного Договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 09.12.2021, Сторони домовилися і стверджують, що з моменту отримання Кредитором від Боржника відступного, передбаченого п. 1 Договору про припинення зобов`язання переданням відступного, передбаченого п. 1 Договору про припинення зобов`язання переданням, відступного припиняються усі зобов`язання Боржника за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.08.2008 та виконавчим листом № 2-1413/12, виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду міста. Києва від 16.07.2012 у справі № 2-1413/2012. який перебуває на виконанні у П`ятихатському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), всі спори і претензії вважаються врегульованими.

Судом встановлено, що зі змісту акту приймання-передачі майна від 09.12.2021 за договором про припинення зобов`язання переданням відступного від 09.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла в якості відступного власність контейнер (дім модульний) типу «Транспак» від виробника «Containex» (Австрія) довжиною 9120 мм, шириною 2438 мм, висотою 2591 мм, призначений для всесезонного проживання, в кількості 1 шт., загальною вартістю 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.

З огляду па встановлені обставини справи Солом`янським районним судом міста Києва ухвалою від 15 березня 2023 року визнано виконавчий лист № 2-1413/12, виданий 26.02.2013 Солом`янським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню з матеріальних підстав, а саме: припинення зобов`язання переданням відступного.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно га Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.01.2024 року № 362297511 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2013 року у ВП № НОМЕР_2 Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

При завершенні виконавчого провадження арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою державного виконавця від 05.04.2013 року у ВП № НОМЕР_2 не було знято.

31.07.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лінник М.А. звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ ( м. Київ) із заявою про зняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна. Однак, отримав відповідь № 89760 від 14.08.2024 року, в якій повідомлено, що матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання, а також про відсутність підстав для зняття арешту по вказаному виконавчому провадженню.

Оскільки правових підстав не знімати арешти з майна ОСОБА_1 у органу ДВС не було, а тому, не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 є бездіяльністю з боку такого органу, що перешкоджає ОСОБА_1 здійснювати свої права власника.

Таким чином, існування арешту на нерухоме майно за наявності рішення суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за відсутності у стягувача ОСОБА_2 майнових претензій до ОСОБА_1 перешкоджає власнику майна - ОСОБА_1 в реалізації її прав власності.

Збереження накладеного державним виконавцем арешту з метою виконання судового рішення, в даному випадку є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном ОСОБА_1 .

Таким чином, скаржник звернувся до суду за захистом свої порушених прав, та просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця та зняти арешт з нерухомого майна.

Представник скаржника подав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце слухання справи. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали скарги та надані учасниками докази, приходить до наступного висновку.

Так, частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Так, судом встановлено, що Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16.07.2012 у справі № 2-1413/12 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США, що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно га Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.01.2024 року № 362297511 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2013 року у ВП № НОМЕР_2 Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року по справі № 2-1413/12 виконавчий лист № 2-1413/12 від 26.02.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.08.2008 року в розмірі 95 649,14 доларів США , що за курсом НБУ становить 759 827,19 гривень, боржник: ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, на даний час скаржник будь-якого невиконаного зобов`язання перед кредитором не має, що підтверджується Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року, якою визнано виконавчий лист № 2-1413/12, виданий 26.02.2013 Солом`янським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню з матеріальних підстав, а саме: припинення зобов`язання переданням відступного, а отже зобов`язання виконані в повному обсязі..

З метою зняття накладеного на нерухоме майно арешту скаржник ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Лінник М.А. звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ ( м. Київ) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна від 31.07.2024 року, однак отримав відповідь від 14.08.2024 року про те, що виконавче провадження № НОМЕР_2 знищено за закінченням терміну зберігання, а підстави для задоволення заяви відсутні.

Так, за змістом п.9.10. Порядку роботи з документами в органах державної влади служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.

Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження № НОМЕР_2 було знищено.

Однак, виконавчою службою не було здійснено відповідних дій із зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при визнані виконавчого листа № 2-1413/12, виданий 26.02.2013 Солом`янським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_4 звертався 31.07.2024 року до органу державної виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна, однак згідно наданої відповіді, в цьому йому було відмовлено, а тому скаржник вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що прямо порушує його права.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд враховує, що згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки виконавчий лист від 26.02.2013 року, виданий у цивільній справі № 2-1413/12 був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, уповноважена особа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) у відповідності до вимог ч.4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та п.20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №5112/5 від 02.04.2021 року мала винести постанову про скасування всіх вжитих заходів примусового виконання, застосованих в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, у т.ч. і постанови державного виконавця від 05.04.2013 року, та в день її винесення надіслати органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника.

А тому, невжиття Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) за заявою ОСОБА_4 заходів щодо скасування арешту майна, накладеного постановою від 05.04.2013 року в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, є неправомірним та порушує право ОСОБА_1 на мирне володіння майном.

У матеріалах справи відсутні дані, що з метою стягнення виконавчого збору державний виконавець виносив постанову, відкривав виконавче провадження і задля виконання цього виконавчого документа накладав арешт на майно боржника.

За таких обставин та враховуючи погашення боржником боргу, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника (з 2013 року) та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд приходить до висновку про бездіяльність виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна скаржника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, є законним та обґрунтованим.

Викладені мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 (провадження №61-3814св22).

За змістом ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення зі скаргою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності ОСОБА_1 , внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки скаржник в інший спосіб, крім звернення до суду зі скаргою, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом зобов`язання державного виконавця скасувати такий арешт, оскільки вимоги скарги знайшли своє повне підтвердження в ході її розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Біляєва Бориса Євгеновича зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який накладений в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, а саме обтяження: номер запису про обтяження: 7657702 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: від 12.11.2014 року 11:34:34, вид обтяження: арешт нерухомого майна; документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 05.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Верещінська