Номер провадження 2/756/1030/25
рішення

іменем України

30 січня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Харук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21.10.2024 звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, встановлений судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач вказала, що після винесення судового наказу змінилися матеріальні умови життя. Зокрема, з початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 позивач разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання до Великої Британії. Внаслідок чого значно зросли витрати на утримання дітей. Орієнтовні щомісячні витрати позивача на себе та двох дітей складають 2 200,00 британських фунтів стерлінгів.

Окрім того, офіційний дохід відповідача складається із заробітної плати у мінімальному розмірі, що на думку позивача не відповідає дійсності. Остання припускає, що відповідач має додатковий неофіційний дохід.

На підставі вказаного позивач ОСОБА_1 просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти у розмірі 10 000,00 грн на кожну дитину.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, якою також позов підтримала та просила його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що позовні вимоги є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки весь його дохід є офіційним та з нього відраховуються державним виконавцем аліменти на користь позивача. Переїзд зі спільними дітьми до Великої Британії на проживання є особистим рішенням позивача, внаслідок чого відповідно і збільшилися витрати на утримання дітей. Згоду на такий переїзд відповідач не надавав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року № 756/9192/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів на користь одного з подружжя не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З часу винесення зазначеного судового наказу Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/9192/20 07 серпня 2020 року про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача в бік покращення не змінився, що не може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Окрім цього суд, надавши правову оцінку письмовим доводам позивача, про те що у позивача суттєві витрати на утримання дітей, вважає, що частково такі витрати відносяться до категорії додаткових витрат батьків на утримання дитини, проте позивачем такі вимоги в порядку статті 185 СК України не заявлялися.

Таким чином, судом не встановлено підстави, на які посилається позивач, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України слугували би для зміни способу стягнення аліментів, а тому суд не може змінити спосіб стягнення аліментів.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями ст. 180-184, 191, 192 СК України, статтями 5, 12-13, 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя,- Белоконна І.В.