ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 646/7241/24 Провадження 2/636/795/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Приколотнянський олійноекстракційний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з останнього заборгованість по грошовим щомісячним виплатам у розмірі середнього заробітку, як працівнику призваному на військову службу за період липня 2022 по червень 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 справу розподілено судді Буніну Є.О. та ухвалою від 29.07.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи з огляду на такі обставини.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 10:00 год. 25.09.2024.

В судові засідання, призначені на 25.09.2024, 22.01.2025, позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дати судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що повідомлення про призначення судового засідання направлялись позивачу та його представнику шляхом направлення судових повісток.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

На підставі ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Заяви про розгляд справи без участі позивача жодного разу не надходили.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Чугуївського міського суду Харківської області у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28.02.2013 «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

До того ж, суд приймає до уваги позицію Європейського суду з прав людини, а саме, у своїх рішеннях Суд зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» вказує, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що сторона по справі (заявник, позивач чи відповідач) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника, відповідача та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У зв`язку з вищенаведеним, поведінку позивача суд розцінює, як відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті, недобросовісне користування своїми процесуальними правами.

Тому, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Приколотнянський олійноекстракційний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - без розгляду, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права на доступ до правосуддя.

Залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Приколотнянський олійноекстракційний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, він має право повторно звернутися до суду з позовом в загальному порядку, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя