Справа № 569/2370/25
УХВАЛА

05 лютого 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Ковальова І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 04 лютого 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказана позовна заява підписана представником заявника адвокатом Павлюк І.А.

05 лютого 2025 року вказана справа передана у провадження судді Ковальова І.М.

У своїй заяві представник заявника просить суд видати судовий наказ та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини певного віку, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У заяві зазначено адресу заявниці АДРЕСА_1 та адресу відповідача АДРЕСА_2 .

З заявою про видачу судового наказу представник заявниці звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області 04 лютого 2025 року.

При цьому, до вказаної заяви представником долучено довідки про реєстрацію місця проживання, як її, так і малолітньої доньки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 . Однак, вказані довідки сформовані 09 лютого 2018 року (відносно заявниці) та 04 вересня 2018 року (відносно дитини).

Тобто довідки про місце реєстрації заявниці та дитини сторін видані майже сім років тому. За вказаний період часу могло змінитись місце проживання як дитини, так і матері.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини, у видачі судового наказу заявнику слід відмовити.

При цьому заявнику слід роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-166,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, роз`яснити заявнику право на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в порядку спрощеного позовного провадження, або ж повторно в наказному провадженні з долученням до заяви довідок про місце реєстрації заявниці та дитини на момент звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов