Справа № 199/1457/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що у 2003 році між ним та ВАТ «Дніпрогаз» укладено договір про газопостачання. У червні 2022 року до його домоволодіння прибула контролер для зняття показань лічильника, які станом на 16.06.2022 року були зафіксовані як 3551 м.3, однак знімати показання та фіксувати їх на паперових носіях контролер відмовилась, а лише бажала сфотографувати. В результаті чого, контролером були передані неіснуючі показники, згідно з якими ним у червні використано 532,36 м.3 газу, що не відповідає дійсності. Через деякий час також приходили контролери, які фіксували показання лічильника на паперових носіях. У жовтні 2022 року він отримав лист від ТОВ «ГК «Нафтогаз України», відповідно до якого у заявника була наявна заборгованість у розмірі 4591,61 грн.. При цьому заявник вказує, що з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» будь-яких договорів щодо газопостачання не укладав. У подальшому в телефонному режимі він передавав показники двох лічильників, та з листопада 2022 року по 10 січня 2025 року його домоволодіння жоден контролер ВАТ «Дніпрогаз» не відвідував.

03.01.2025 року заявник отримав попередження про проведення ремонтних робіт на газопроводі, розташованому по вул.Передовій у м.Дніпрі, до якого під`єднанні три домоволодіння, 613, 615, АДРЕСА_1 , та зранку 10.01.2025 року було припинено газопостачання до його будинку. По закінченню ремонтних робіт газопостачання відновлено не було, при цьому, жодні акти не складались та про причини припинення газопостачання не повідомляли. З метою з`ясування причин припинення газопостачання заявник звернувся до контакт-центру ДФ ТОВ «ГРМ У», проте у реєстрації скарги щодо відсутності газопостачання йому було відмовлено. Далі, 17.01.2025 року контролери ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», зафіксували показники двох лічильників, розташованих на території його домоволодіння та у подальшому проведено перерахунок спожитого газу та знято надлишок нарахованих показників. Після чого, 30.01.2025 року до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , прибули працівники ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», які перерізали трубу газопостачання, в результаті чого з 30.01.2025 року його домоволодіння повністю від`єднано від мережі газопостачання.

Тому, посилаючись на вказані обставини заявник просив суд зобов`язати ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» негайно відновити газопостачання до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу, який був розрізаний 30.01.2025 року, та заборонити ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за вищевказаною адресою.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з поміж іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід наголосити на тому, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо позивач не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Заявником подано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, зазначені у заяві та встановлені в ході судового розгляду заяви обставини свідчать про те, що станом на час звернення із даною заявою, представниками ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» вчинені конкретні дії, які заявник вважає незаконними та має намір оскаржити, зокрема дії щодо припинення постачання газу та фізичне відключення від мережі, тому задоволення заяви про забезпечення позову є тотожними задоволенню позовних вимог, які в даній категорії справ будуть про відновлення газопостачання, у тому числі шляхом приєднання до газової мережі. Тому звернення до суду із заявою про забезпечення позову, з вимогами, які фактично зводяться до задоволення вимог позивача, які мають розглядатись в цивільній справі, не відповідає меті та суті інституту забезпечення позову.

Оскільки встановлено, що відносно заявника вже відбулося відключення від газопостачання шляхом від`єднання від газової мережі, вимоги заяви про забезпечення позову щодо зобов`язання відновити газопостачання до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом фізичного зварювання газопроводу, який був розрізаний 30 січня 2025 року, не можуть бути задоволені, оскільки виходять за межі повноважень суду, який розглядає заяву про забезпечення позову, та фактично зводяться до задоволення вимог, які є тотожними з позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Якименко