КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року місто Київ.

Справа № 755/15718/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4196/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Шкоріної О.Ф.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024року (ухвалене у складі судді Галаган В.І., повний текст рішення складено 14 жовтня 2024 року)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

У вересні 2024 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачкоюпо справі ОСОБА_1 27 лютого 2023 року було укладено кредитний договір № 100714147, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5 500,00 грн строком на 15 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору.

ТОВ «Мілоан» виконав свої зобов`язання, проте, відповідачка порушила умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідачки виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 10 вересня 2024 року становить 23 045,00 грн., з яких: 5 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 500,000 грн - прострочена заборгованість за відсотками; 1 045,00 грн - прострочена заборгованість за комісією, що є предметом позовних вимог.

Після чого, 27 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року.

Просили стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року у розмірі 23 045,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал суму заборгованості за Кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року у розмірі 8 195,00 грн та судовий збір у розмірі 861,43 грн, а всього на загальну суму 9 056 (дев`ять тисяч п`ятдесят шість) грн 43 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням Мих В.О. в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 12 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Апеляційну скаргу аргументовано тим, що строк дії кредитного договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов?язань.

Зазначає, що сторони домовились, що повневиконання зобов?язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору.

Вказує, що датою закінчення строку договору слід вважати дату остаточного погашення заборгованості, а саме 12 червня 2023 року.

Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні встановленим обставинам.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання надсилалась ухвала про відкриття провадження та копія апеляційної скарги. Конверт повернувся з відміткою адресат відсутній. Що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 045 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100714147, відповідно до умов якого, відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5 500,00 грн строком на 15 днів до 14 березня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит, комісія за надання кредиту: 1 045,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2 Договору про споживчий кредит, проценти за користування кредитом: 1 650,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору).

За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до платіжного доручення № 60134247 від 27 лютого 2023 року ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредитні кошти в сумі 5 500,00 грн.

Після чого 27 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, в точу числі до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року.

Судом також встановлено, що відповідачка не в повній мірі виконала умови договору, щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії.

З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям.

Згідно наданій позивачем виписці по особовому рахунку, перевіреній судом та не оспореній відповідачкою, станом на 10 вересня 2024 року заборгованість відповідачки за Кредитним договором № 100714147 від 27 лютого 2023 року становить: 5 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 045,00 грн - прострочена заборгованість за комісією, - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості та випискою по рахунку.

Рішення в цій частині відповідачем не оскаржено, а тому не переглядається судом.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача в частині стягнення з відповідачки простроченої заборгованості за процентами підлягала частковому задоволенню в сумі1 650,00 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.1 Договору строк його дії складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов?язань. Сторони домовились, що повневиконання зобов?язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу 14 березня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору, якою вказано 12 червня 2023 року(останній день строку кредитування).

Тобто, датою закінчення строку кредитування слід вважати дату остаточного погашення заборгованості, а саме 12 червня 2023 року.

Суд вірно застосував норми права, відповідно до яких, кредитор не має право нараховувати проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування.

Разом з тим, суд не звернув увагу, що за умовами договору сторони домовились про пільговий строк кредитування до 14 березня 2023 року та встановили останній день строку кредитування 12 червня 2023 року.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази по справі та дійшов хибного висновку про відмову у стягненні заборгованості за процентами з 14 березня 2023 року по 12 червня 2023 року, помилково вважаючи, що такі проценти нараховані вже після закінчення строку кредитування .

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про стягнення процентів підлягали задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так як, висновки суду, щодо строку кредитування не відповідають умовам договору та встановленим обставинам, рішення суду в частині стягнення процентів має бути змінено

У зв`язку із зміною судового рішення і задоволенням позову в повному обсязі, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідачкуобов`язок відшкодувати витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 6056 грн, з яких: 2422,40 грн за подачу позову та 3633,60 грн за подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»- задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року змінити в частині вимог щодо стягнення відсотків, виклавши резолютивну частину наступним чином.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 045 (двадцять три тисячі сорок п`ять) грн, з яких: 5500 - прострочена заборгованість за кредитом, 16500 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 1045 грн - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Суддя доповідач О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна