У х в а л а

31 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 343/1967/23

Провадження № 61-11502ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Вигодської селищної ради Івано-Франківської області (далі - селищна рада)

на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 4 липня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач), який діє у власних інтересах і в інтересах його малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - діти) - до селищної ради та ОСОБА_5 (далі - власниця) про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про це і

в с т а н о в и в :

1. У серпні 2023 року позивач, який діє у власних інтересах і в інтересах його малолітніх дітей, звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним внесення відомостей до реєстру територіальної громади про зняття позивача та його дітей з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати відомості про зняття позивача та його дітей з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

2. 14 березня 2024 року Долинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов.

3. 4 липня 2024 року Івано-Франківський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 9 серпня 2024 року селищна рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

5. 17 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали.Селищна рада мала додатково обґрунтувати підстави касаційного оскарження та надати документ про доплату 2 147,20 грн судового збору з такою кількістю його копій, яка відповідає кількості учасників справи.

6. 2 жовтня 2024 року селищна рада подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. Додала: уточнену касаційну скаргу та платіжну інструкцію № 653 від 1 жовтня 2024 року про сплату 2 147,20 грн судового збору разом із їхніми копіями для інших учасників справи.

7. Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

7.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

7.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

7.4. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

7.5. Предметом позову були вимоги позивача, який діяв у власних інтересах і в інтересах його дітей, про визнання протиправним внесення відомостей до реєстру територіальної громади про зняття позивача та його дітей з реєстрації місця проживання, а також про скасування відомостей про це зняття. З огляду на такий предмет і встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини справа є незначної складності. Тому Верховний Суд визнає її малозначною.

7.6. Селищна рада не обґрунтувала ні те, що її касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, ні те, що ця рада або відповідна територіальна громада позбавлена можливості спростувати при розгляді якоїсь іншої справи обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями у справі № 343/1967/23, ні те, що остання становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для самої ради чи відповідної територіальної громади. Інакше кажучи, відсутнє обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7.7. Селищна рада отримала доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мала можливість навести аргументи та докази на користь її заперечень проти позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

7.8. Селищна рада подала касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності, судові рішення в якій за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За наведених умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність права селищної ради на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вигодської селищної ради Івано-Франківської області на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 4 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах і в інтересах його малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - до Вигодської селищної ради Івано-Франківської області та ОСОБА_5 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про це.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко