Справа № 286/3363/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором №002/7650855-СК від 29.01.2020 у розмірі 140 265 грн. 57 коп., із них: 87 383 грн. 53 коп. заборгованості за тілом кредиту (в т. ч. прострочена) та 52 882 грн. 04 коп. заборгованості по відсоткам (в т. ч. прострочена), також судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. мотивуючи тим, що 29.01.2020 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір №002/7650855-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до вказаної заяви та паспорту споживчого кредиту позивач надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 87 400 грн. 00 коп.; тип кредиту кредитна лінія; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за користування кредитом - 43,2 %.

Підписавши зазначену Заяву-договір № 002/7650855-СК від 29.01.2020, позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в Заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.

Заява договір оформлена у двох примірниках, по одному для клієнта та для АТ «ТАСКОМБАНК» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, рахунку у гривні НОМЕР_2 «Ощадний рахунок».

Заява договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за ним.

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Однак, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості у вищевказаній сумі.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Сума судового збору сплачена при поданні позовної заяви становить 2422 грн. 40 коп..

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Погоджується на заочний розгляд справи.

Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином остання повідомлялася про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням.

Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 29.01.2020 ОСОБА_1 , тобто відповідач, підписала заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/7650855-СК (а.с. 35). Вказана заява-договір містить посилання, що ознайомившись з публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами Таскомбанку, відповідач просила відкрити їй поточний рахунок у операції, за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на своє ім`я та виявила бажання оформити на свої ім`я платіжку картку «Велика пятірка» № НОМЕР_3 , тип: MasterCard World; сума бажаного кредитного ліміту 85 300 грн..

Підписавши заяву-договір відповідач погоджується, що публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, умови підключення до клієнт-банку ДСБО, правила обслуговування корпоративних клієнтів та тарифи банку разом з цією заявою-договором становлять договір банківського обслуговування, та є невід`ємними частинами. Також дозволила відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів рахунку у гривні № НОМЕР_2 .

Цього ж дня 29.01.2020 ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка». Відповідно до умов паспорту тип кредиту кредитна лінія; сума кредитного ліміту від 0 до 100 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; пільгова процентна ставка становить 0,00001%, базова процентна ставка 43,2% річних; реальна річна процентна ставка 44,70% (а. с. 35 зворот).

Копія виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) за період з 29.01.2020 по 25.08.2024 підтверджує, що за наданою відповідачеві кредитною карткою регулярно здійснювалися грошові операції у межах суми кредитного ліміту 85 300 грн..

Суд відмічає, що витрати відповідачем кредитних коштів склали згідно розрахунку заборгованості (гр.13) в за період з 04.02.2020 по 25.05.2023 в сумі 236 266 грн. 78 коп..

Відповідач погашала кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала за вказаний період 218 524 грн. 59 коп., з них: 113 501 грн. 98 коп. сплачено заборгованості за відсотками та 105 022 грн. 61 коп. - заборгованості за основним боргом.

Згідно розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договору заборгованість виведено в сумі 140 265 грн. 57 коп., з них: 87 383 грн. 53 коп. заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. простроченої) (в той час, як у заявці на кредит сума кредитного ліміту зазначена 85 300 грн. 00 коп.) та 52 882 грн. 04 коп. заборгованості за відсотками (в т. ч. прострочені) (а. с. 44).

Поряд з тим, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 12 місяців, доказів того, що останній продовжено автоматично матеріали справи не містять, а відтак розмір відсотків підлягає перерахуванню.

Так, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 36 849 грн. 60 коп. за період з 29.01.2020 по 29.01.2021, виходячи з розрахунку: 85 300 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 43,2% базова річна процентна ставка.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості за заявою-договором №002/7650855-СК від 29.01.2020 в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з неї суми заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 85 300 грн. 00 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 36 849 грн. 60 коп., що в загальному розмірі становить 122 149 грн. 60 коп., та відповідно про часткове задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х87,08%)=2109 грн. 42 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ «Таскомбанк» (), яке знаходиться за адресою: вул. Симона Петлюри, 30 в м. Київ, заборгованість за заявою-договором №002/7650855-СК від 29.01.2020 в сумі 122 149 грн. 60 коп., з них: 85 300 грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. простроченої) та 36 849 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками (в т. ч. прострочені), а також судовий збір в сумі 2109 грн. 42 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець