Справа № 127/2697/23
Провадження № 88-ц/801/1/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

04 лютого 2025 рокуСправа № 127/2697/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді - доповідача: Войтка Ю. Б.,

суддів: Ковальчука О. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року,

у цивільній справі № 127/2697/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку,

встановив:

Короткий зміст вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця», в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 лютого 2023 року та заяви про збільшення позовних вимог від 16 березня 2023 року просив: поновити його на попередній посаді заступника начальника Вінницької дистанційної колії з кадрів та соцпитань з 09.04.2004 у зв`язку з відсутністю наказу про звільнення по особовому складу за встановленою нормативною формою П-8; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.04.2004 по 09.11.2005 (період 19 місяців) в розмірі 34985,54 грн.; грошову компенсацію за невикористану відпустку за час трудового стажу, з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 20.11.2002 по 08.04.2004, після поновлення на роботі, за 6 календарних днів в розмірі 540,06 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

21 травня 2024 року постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2023 року скасовано, провадження у справі - закрито.

27 серпня 2024 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог заяви

06 січня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі № 127/2697/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку.

У поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року положення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи).

Зазначеними обставинами, на думку заявника, є те, що:

- 18 серпня 2023 року при огляді і дослідженні Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, типової форми П-10 працівників Вінницької дистанції колії встановлено, що відсутній запис про первісну реєстрацію трудової книжки ОСОБА_1 при працевлаштуванні з 06.05.1975 та при поновленні на роботу з 20.11.2002, яка повернута у відділ кадрів, також відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що трудова книжка йому видана при звільненнях та те, що він її отримав. Вказана нововиявлена обставина також підтверджується дослідженням у судовому засіданні його особової картки ф.П-2, відповідно до якої відсутній запис та підпис в «розділі отримання трудової книжки»;

- станом на 31 січня 2023 року і по даний час не існує наказу про незаконне звільнення ОСОБА_1 з 08 квітня 2004 року, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2005 року та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 червня 2005 року зобов`язано Дистанцію колії оформити наказ про звільнення з 08 квітня 2004 року. Проте, роботодавець рішення суду не виконав, що є нововиявленою обставиною;

- по даний час відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2005 року, яким підтверджено трудовий стаж з урахуванням часу вимушеного прогулу з 20.11.2002 по 08.04.2004, не проведено повного розрахунку зарплати компенсації за невикористану відпустку в кількості 6 календарних днів, про що судом досліджено, проте в супереч вимог ЦПК України в рішенні суду від 18.08.2023 не зазначено. Так, роботодавцем на вимогу суду від 23.06.2023 подано лист-довідку від 14.08.2023 щодо нарахування відпусток, про що судом встановлено, що роботодавцем допущенні суттєві помилки щодо стажу при обчисленні відпусток, зокрема не вказано періоди нарахування відпускних, тобто не правильно проведений розрахунок по зарплаті, а потрібно з 20.11.2002 по 08.04.2004;

- до матеріалів справи додано копію довідок №689, №802 від 28.11.2012, якими підтверджено трудовий стаж з 20.11.2002 по 08.04.2004, що подані роботодавцем до Пенсійного фонду в м. Вінниця для призначення пенсії ОСОБА_1 , хоча в них зазначено, що ОСОБА_1 звільнено Наказом №70/ос від 08.04.2004, який скасований рішенням суду, проте суди при вирішенні справи не звернули уваги на вказану обставину та не дали оцінку фальсифікації довідок;

- під час розгляду справи у суді першої інстанції, де відповідачем зазначено було АТ «Укрзалізниця», а довіреність на право представляти її інтереси видавались представнику Грабовській В. В. від імені юридичної особи директора регіональної філії «Південно-Західна залізниця», що є неналежним відповідачем у справі, при цьому при вирішенні спору місцевим судом не застосовано норми ст. 51 ЦПК України щодо заміни неналежного відповідача, про що стало відомо у грудні 2024 року із відомостей ЄДР юридичних осіб.

Вказані обставини не були встановлені судом під час розгляду справи Шевчука Д. С. та є, на думку заявника, нововиявленими обставинами.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу передачі судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 06 січня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Ковальчук О. В., Сало Т. Б.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року залишено без руху.

16 січня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддям Вінницького апеляційного суду Войтку Ю. Б., Ковальчуку О. В., Салу Т. Б., у зв`язку сумнівами в неупередженості і об`єктивності суддів. Заява мотивована тим, що судді приймали участь у розгляді даної цивільної справи №127/2697/23 та діяли не у спосіб, визначений процесуальним законом, надмірним формалізмом та неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції з прав людини.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2025 року розгляду заяви суддю Сала Т. Б. замінено на суддю Стадника І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Войтку Ю. Б., Ковальчуку О. В., Салу Т. Б. визнано необґрунтованим. Передано питання про відвід на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає дану справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 . Вінницьким апеляційним судом у складі судді Шемети Т. М. постановлено ухвалу від 17 січня 2025 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2025 року відмовлено у задоволені клопотання про витребування доказів відкрито провадження за заявою у справі, та призначено справу до розгляду на 04 лютого 2025 року о 12:00 год з повідомленням сторін.

30 січня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить витребувати у АТ «Укрзалізниця» оригінали Книги обліку трудових книжок і вкладишів до них щодо записів реєстрації трудових книжок для підтвердження фактів, чи їх відсутності реєстрації трудової книжки ОСОБА_1 при працевлаштуванні у травні 1975 року, при поновленні на роботі з 20.11.2002, при звільненні 08.04.2004 та видачі дублікату трудової книжки 27.07.2004 року для подальшого працевлаштування.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник АТ «Укрзалізниця» в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Позиція суду апеляційної інстанції

Колегія суддів, розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Главою 3 Розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно із частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду. Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 посилався на те, що 18 серпня 2023 року при огляді і дослідженні Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, типової форми П-10 працівників Вінницької дистанції колії встановлено, що відсутній запис про первісну реєстрацію трудової книжки ОСОБА_1 , відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання трудової книжки при звільненні, що також підтверджується дослідженням у судовому засіданні особової картки ф.П-2.

Проте зазначене не є нововиявленою обставиною у розумінні вимог п. 1 ч. 2 статті 423 ЦПК України, оскільки на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду від 12.04.2023 відповідачем надано копію Книги обліку, яка була переглядом в суді першої інстанції, і ще 18 серпня 2023 року, як зазначає сам заявник, зазначена обставина досліджувалася судом на підставі доказів, на які посилається ОСОБА_1 .

Доводи, що відповідачем не видано наказ про звільнення його від 08.04.2004, про що зобов`язано роботодавця рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2005 року та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 червня 2005 року, а також не проведено повного розрахунку зарплати компенсації за невикористану відпустку в кількості 6 календарних днів та допущені суттєві помилки щодо його стажу - також не є нововиявленими обставинами.

Зазначені заявником обставини були підставою для неодноразових звернень до суду, доводами апеляційних та касаційних скарг. Зазначені ОСОБА_1 довідки, якими він підтверджував свій трудовий стаж, були додані ним до позовної заяви та неодноразово досліджувалися судами різних інстанцій, якими було надано відповідну правову оцінку й відображено в їх рішеннях.

Також ОСОБА_1 , як на нововиявлену обставину, посилається на те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції, де відповідачем зазначено було АТ «Укрзалізниця», а довіреність на право представляти інтереси видавались представнику Грабовській В. В. від імені юридичної особи директора регіональної філії «Південно-Західна залізниця», що є неналежним відповідачем у справі, при цьому при вирішенні спору місцевим судом не застосовано норми ст. 51 ЦПК України щодо заміни неналежного відповідача.

Проте зазначена обставина була зазначена позивачем в апеляційній скарзі й суд надав їй відповідну правову оцінку (т. 3 а. с. 14). Крім того, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні та не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, доводи заявника фактично зводяться до неповного встановлення фактичних обставин справи та незгоди з постановою Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року. Тобто обставини, на які посилався заявник, є обставинами, що входять до предмету доказування по суті позовних вимог.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, хоча можуть бути підставою для перегляду судового рішення в касаційному порядку.

Необхідно зазначити, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.

При цьому, надання правової оцінки аналогічним правовідносинам в іншому судовому рішенні також не може вважатися нововиявленими обставинами.

Вказані ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими в розумінні вимог закону і суперечать законодавчому визначенню та тлумаченню поняття «нововиявлені обставини», яке полягає у тому, що це повинні бути саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, проте такі обставини були предметом перегляду в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції під час вирішення справи по суті спору.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України

Висновки за результатами розгляду заяви

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 429 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, а тому у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі № 127/2697/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку - відмовити.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цій справі залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: О. В. Ковальчук

І. М. Стадник