У х в а л а

29 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 365/853/16-ц

Провадження № 61-16618ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Костенко Олександр Миколайович (далі - адвокат),

на постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, і

в с т а н о в и в :

1. У грудні 2016 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень позовної заяви просив стягнути з відповідача відшкодування 29 042,54 грн майнової та 1 944 000,00 грн моральної шкоди.

2. 24 квітня 2023 року Згурівський районний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

3. 31 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою вирішив скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове - задовольнити позов частково: стягнути з відповідача відшкодування 29 042,54 грн матеріальної та 20 000,00 грн моральної шкоди; «в іншій частині рішення залишити без змін».

4. 16 грудня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідача на користь скаржника 1 944 000,00 грн відшкодування такої шкоди, а в іншій частині цю постанову залишити без змін. Обґрунтував так:

- за змістом статті 23 Цивільного кодексу України вона має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі завдано моральну шкоду. Це підтверджує формулювання припису про те, що «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації цієї шкоди залежить не від того, що таку можливість передбачає норма закону або положення договору, а від порушення цивільного права особи (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 березня 2023 року у справі № 496/1691/19, від 13 листопада 2019 року у справі № 216/3521/16-ц, від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19);

- моральною шкодою є страждання, завдані внаслідок фізичного чи психічного впливу, що зумовив погіршення або позбавлення можливості реалізувати звички та бажання, погіршення відносин із оточенням, інші негативні наслідки морального характеру. Тоді, коли межі відшкодування такої шкоди виражені у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд має зважати на той розмір мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який є на час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі 752/17832/14-ц);

- зобов'язання компенсувати моральну шкоду виникає за таких умов: наявність цієї шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала таку шкоду причинно-наслідковий зв'язок протиправної поведінки цієї особи та результату такої поведінки - моральної шкоди; вина завдавача. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Як загальний еквівалент усіх цінностей вони в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Такий розмір має хоча б наближено бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. Під час визначення суми компенсації складність полягає у неможливості обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівнювання до іншого майнового еквівалента. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною. Під час визначення цієї суми враховують: характер правопорушення; глибину фізичних і душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їхньої реалізації; ступінь вини завдавача, якщо вина є підставою для відшкодування; інші обставини, які мають істотне значення; вимоги розумності та справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2022 року № 214/7462/20);

- принцип заборони повороту до гіршого відомий з часів римського права й існував у зв'язку з іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки й рішення). Цей принцип означає недопустимість погіршення становища особи, яка оскаржує судове рішення. Вона внаслідок розгляду її скарги не може потрапити в гірше становище порівняно із тим, якого досягнула у попередній інстанції (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21);

- навіть за відсутності у психолога процесуального статусу спеціаліста (частина перша статті 74 ЦПК України) чи експерта (частина перша статті 72 ЦПК України) висновок психолога може бути письмовим доказом (пункт 1 частини другої статті 76, частина перша статті 95 ЦПК України), якщо містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно страждань потерпілих. Крім того, не можна констатувати, що суди попередніх інстанцій взяли до уваги нижчий рівень емоційних, психічних страждань позивачів, ніж той, який зазначили у відповідних висновках психологи. Розмір грошової компенсації моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Такий висновок може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їхньої реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідної компенсації незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18);

- відповідач не спростував розмір компенсації моральної шкоди належними та допустимими доказами, а суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив висновок судово-психіатричної експертизи № 170-ц від 18 жовтня 2017 року, згідно з яким скаржнику спричинені моральні страждання (моральна шкода) внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень наїздом переднім колесом трактора на ногу (розмір компенсації цієї шкоди становить 1 944 000,00 грн).

5. 16 січня 2025 року згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду касаційну скаргу скаржника передали судді-доповідачеві.

6. Скаржник у касаційній скарзі просить поновити йому строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду. Зазначив, що її повний текст адвокат отримав 15 листопада 2024 року в електронному кабінеті, що підтверджує додана до цієї скарги картка руху документа від 15 листопада 2024 року та супровідний лист апеляційного суду від 15 листопада 2024 року.

6.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

6.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

6.3. Оскільки скаржник подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, то пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

7.1. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд,

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

3. Надіслати відповідачу копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко