Провадження № 2/344/778/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача адвоката Борсука Д.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Бойчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральних та матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього на свою користь матеріальні збитки в сумі 13 380 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.09.2023 у справі №344/17024/23 постановою суду відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, зокрема у зв`язку з тим, що такий здійснив на ОСОБА_2 як пішохода наїзд. Внаслідок такого позивачу було завдано тілесних ушкоджень, вона була доставлена до медичного закладу та перебувала на амбулаторному лікуванні з 30.08.2023 по 08.09 2023.

Відповідач жодних витрат, які позивач понесла на лікування та за ремонт телефону не відшкодував. Упродовж усього часу після ДТП не вибачився.

Зокрема, в результаті ДТП розбився дисплей її телефону, а ремонті роботи по заміні дисплею коштували значних витрат 12 300 грн.

За період медичних обстежень та перебування на амбулаторному лікуванні нею придбано ліки та медичні препарати на загальну суму 1 080 грн.

Разом з тим, наявний факт моральних страждань позивача через постійне переживання про стан свого здоров`я та завдану шкоду. Протягом місяця після ДТП позивач відчувала сильний головний біль, почуття образи та обурення діями відповідача, пригнічений стан. Усе це призвело до необхідності застосування зусиль із організації свого життя та захисту від наслідків неправомірних дій з боку відповідача.

27.08.2024 справа надійшла до Івано-Франківського міського суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана головуючій Кіндратишин Л.Р.

02.09.2024 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

23.10.2024 закрито підготовче провадження.

15.10.2025 від відповідача надійшов відзив. Позов визнав частково, а саме на суму матеріального відшкодування 1080 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування такого, зокрема зазначив, що позовну заяву з додатками ним отримано під час ознайомлення з матеріалами справи 02.01.2025. Щодо підставності позовних вимог, відносно відшкодування збитків, заподіяних її мобільному телефону, то такі жодним чином не підтвердженні. Матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП, будь-якої інформації про пошкодження телефону позивача, не містять.

Разом з тим, відповідач після ДТП одразу викликав швидку та поліцію. Після такої події спілкувався з батьками позивача, цікавився станом її здоров`я та пропонував допомогу, однак вони не бажали такої від нього.

Обґрунтованою сумою на відшкодування моральної шкоди вважає саме 5000 грн.

Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові. Позов просив задоволити.

Відповідач та його представник позов визнали частково, зокрема з мотивів, що викладені у відзиві. Разом з тим, відповідач додав, що пошкодження мобільного телефону належним чином не підтверджені. У тому випадку, якщо б про такі йому одразу повідомили, то б він би посприяв у ремонті такого. Необхідність відшкодування такої вартості дисплею належними, достатніми та допустимими доказами не підтверджено.

Вислухавши вступне слово сторін, суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.09.2023 у справі №344/17024/23, яка набрала законної сили 15.01.2024, ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з такою постановою встановлено, що 28.08.2023 близько 15 години 00 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «BMW X1», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Миколайчука, 30 у місті Івано-Франківськ не врахував дорожню обстановку та при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах нерегульованого пішохідного переходу та здійснив наїзд на неї. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3д 18.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні при розгляді справи №№344/17024/23 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро каявся, просив суворо не карати. Крім того ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки ним такі обставини не оспорюються та просив обмежитися його поясненнями.

Вказана постанова суду оскаржувалась ОСОБА_3 та залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду 15.01.2024 ( а.с. 18-21).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 28.08.2023 за участю позивача ОСОБА_2 та спричинення їй ушкоджень є встановленою.

Так, згідно з довідкою №2415 КПН « Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 28.08.2023 ОСОБА_2 зверталась 28.08.2023 у відділення невідкладної ( екстреної) допомоги. Діагноз : забій м`яких тканин голови, забій лівого плечового суглобу та крижово клубового з`єднання. Спостереження та лікування за місцем проживання ( а.с. 7).

Згідно із оглядом нейрохірурга КПН « Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_4 , після огляду пацієнта ОСОБА_2 01.09.2023 за повторним зверненням у зв`язку з головними болями та збільшенням набряку в лобній ділянці заключний діагноз поверхнева травма волосистої частини голови, забій м`яких тканин голови ( а.с. 8).

Відповідно до довідки №154 СП «Міська поліклініка №4» про тимчасову непрацездатність, що видана ОСОБА_2 як студенту, така була звільнена від відвідувань навчального закладу з 30.08. по 08.09.2023.

01.09.2023 ОСОБА_5 було надано консультативний висновок оптичної когерентної томографії ТОВ «Лайк оптика плюс», проведено обстеження в Центрі сучасної офтальмології. Сукупну вартість та таких обстежень становить 1080 грн. ( а.с. 5-14).

Як встановлено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, як встановлено позивач внаслідок дій відповідача, зазнала тілесних ушкоджень, матеріальних витрат, пов`язаних з проведенням обстеження свого стану здоров`я і такі є підтвердженими на суму 1080 грн. ( а.с. 5-14), відтак підлягають стягненню в її користь з відповідача.

Що стосується відшкодування вартості дисплею телефону позивача, то у таких вимогах слід відмовити, з огляду на наступне:

Так, згідно акту №16 від 29.08.2023, що складений між ПП «КАСКОМ» та ОСОБА_2 , відбулася прийом-передача в ремонт №НФ-25 від 29.08.2023, заміна дисплея IPhone 14 на суму 12 300 грн. До такого надано рахунок на оплату №16 від 29.08.2023. Квитанції про оплату вказаної послуги суду не надано.

Однак, позивачем також не надано жодного достатнього, належного та допустимого доказу на підтвердження того, що діями відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду у вигляді пошкодження дисплею мобільного телефону IPhone 14 на суму 12 300 грн. і така понесла вказані витрати.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне :

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч.2 ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач стверджує, що заподіяна їй моральна шкода полягає у завданих їй фізичних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я. Моральну шкоду оцінює в 100 000 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 вказано, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України). По своїй суті зобов`язання з компенсації моральної шкоди є досить специфічним, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, яка завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір цієї особи з потерпілим, у якому сторони домовилися, зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, - рішення суду, у якому визначені спосіб і розмір такої компенсації (див. висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, сформульований у постанові від 1 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц).

Суд вважає, що внаслідок поведінки відповідача позивачу було спричинено душевні страждання, негативні емоції та переживання з приводу пошкодження ушкодження здоров`я. Таким чином у даній справі встановлено наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач будучи на той момент неповнолітньою, характер та тривалість немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану проходження лікування ( у період з 28.08.2023 по 08.09.2023, будучи студенткою, відсутності інших даних про необхідність відновлення стану здоров`я) , суд дійшов висновку про розмір стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоду - 8 000 грн. Такий розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить його у вкрай тяжкий матеріальний стан.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить із змісту ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, позивач була звільнена від сплати судового зору , такі підлягають до стягнення пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1080 ( одну тисячу вісімдесят) гривень матеріальної шкоди та 8 ( всім тисяч) гривень моральної шкоди.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 .

Повне рішення -30.01.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.