Справа №443/1063/24
Провадження №2/443/38/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 січня 2025 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кушнір М.І.,

прокурора Сірачинського Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Стрийського окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: визнати недійсним договір оренди землі б/н від 24.09.2021, укладений між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради № 9-201 від 26 серпня 2021 року, щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва загальною площею 25,8548 га, з кадастровим номером :02:000:2025, розташованої на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради, (колишнього Жидачівського) Стрийського району, Львівської області; зобов`язати ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді, Стрийського району, Львівської області земельну ділянку загальною площею 25,8548 га з кадастровим номером :02:000:2025, розташовану на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради, (колишнього Жидачівського) Стрийського району, Львівської області. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215); судові витрати у сумі 6056 грн. покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Журавненською селищною радою 9 сесії VIII скликання прийнято рішення № 9-201 від 26.08.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва», згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для городництва за рахунок земель розташованої на території Журавненської селищної ради, Стрийського району Львівської області, розроблений на замовлення громадянина України ОСОБА_1 для городництва. Згідно з п.п. 2,3 вказаного рішення громадянину ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:2025 загальною площею 25,8548 га, для городництва, термін оренди 30 років, розмір орендної плати 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. В подальшому між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі від 24.09.2021 № б/н, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для городництва з кадастровим номером :02:000:2025 загальною площею 25,8548 га, розташовану на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради територіальної громади Стрийського району, Львівської області, строком на 30 років. Встановлено орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Ходорівської міської ради Львівської області Сушайло С.О. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, номер запису про інше речове право 44658025; дата, час державної реєстрації 20.10.2021). Вважає, що вказаний договір оренди укладений підлягає визнанню недійсним на підставі ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, а земельна ділянка поверненню, з огляду на таке. До повноважень Журавненської селищної ради належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених ст. 118, 123 Земельного кодексу України. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 Земельного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Відповідно до ч. 15 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. У той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-ІХ (набрав чинності 27.05.2021) частину 1 статті 36 Земельного кодексу України доповнено абзацом 2 такого змісту: «Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара». Таким чином, орган місцевого самоврядування має повноваження щодо передачі земельної ділянки в оренду для городництва, площа якої не перевищує встановлену чинним законодавством площу, а саме не більше 0,6 гектара. У той же час, відповідно до рішення Журавненської селищної ради 9 сесії VIII скликання №9-201 від 26.08.2021 та договору оренди землі від 24.09.2021 № б/н відповідачеві надано у користування земельну ділянку, площа якої перевищує допустиму норму, що прямо суперечить вимогам закону, чинного станом на момент прийняття рішення органом місцевого самоврядування. Таким чином, з урахуванням положень ст. 36 Земельного кодексу України, дана земельна ділянка площею 25,8548 га фактично не могла передаватися для городництва, так як її площа перевищує гранично допустиму норму. Проте у разі зміни цільового призначення могла бути передана в оренду на умовах проведення земельних торгів у порядку, визначеному законом. Отже, Журавненська селищна рада при прийнятті рішення про передачу у користування земельної ділянки ОСОБА_1 діяла всупереч ст. 36 Земельного кодексу, так як не мала законної підстави для затвердження відповідного проекту землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:2025 загальною площею 25,8548 га, для городництва. Також зазначає, що належним та ефективним способом захисту прав територіальної громади є визнання недійсним саме договору оренди землі від 24.09.2021 № б/н, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 , так як підставою для реєстрації права оренди відповідача в Державному реєстрі речових прав є саме вказаний договір, а не рішення органу місцевого самоврядування. З урахуванням того, що рішення селищної ради 9 сесії VIII скликання №9-201 від 26.08.2021 прийнято всупереч вимогам Земельного кодексу України, укладений на його підставі договір оренди землі між позивачем та відповідачем укладено з порушенням вимог чинного законодавства, належним та ефективним способом захисту є визнання його недійсним, оскільки саме такий спосіб захисту, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та практики Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме запису про припинення права оренди Відповідача. Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2025 загальною площею 25,8548 га, розташованої на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради (територіальної громади), (колишнього Жидачівського) Стрийського району, Львівської області, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 24.09.2021 № б/н. Отже, у разі визнання його недійсним, таке право припиниться, а вказана земельна ділянка підлягає поверненню на користь Журавненської селищної ради. Крім того зазначає, що на виконання ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень, Стрийською окружною прокуратурою 15.05.2024 на адресу Журавненської селищної ради скеровано запит про надання інформації щодо її обізнаності про порушення прав, вжитих сільською радою законодавчо визначених заходів із захисту інтересів держави, причин їх невжиття, намірів реалізувати ці повноваження. Згідно з наданою у відповідь інформацією Журавненської селищної ради від 20.05.2024 № 992/05-1/02-26/вих-24, селищна рада не буде звертатися до суду із позовом про визнання договору оренди землі недійсним. Таким чином, з урахуванням того, що Журавненська селищна рада є однією зі сторін договору оренди землі, який підлягає визнанню недійсним, проте, незважаючи на обізнаність про порушене право, не вжила заходів щодо його захисту, наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором. З огляду на характер спірних правовідносин, немає невідповідності заходу втручання держави у право оренди ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання у це право. Суспільний інтерес у поверненні спірної ділянки територіальній громаді спрямований на задоволення соціальних потреб: у відновленні законності становища, яке існувало до порушення комунальної власності на цю ділянку; у недопущенні незаконних переваг окремих осіб на отримання земельних ділянок; у недопущенні зловживань щодо отримання земельних ділянок для городництва. Загальний інтерес у розподілі ресурсів переважає інтерес однієї особи у отриманні права оренди земельної ділянки, отриманої на підставі рішення, що суперечить закону. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 21.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задоволити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Представник Журавненської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить провести судове засідання без його участі, щодо вирішення спору покладаються на думку суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. У зв`язку з цим суд визнає неявку представника відповідача неповажною та вважає, що у відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України справу можливо слухати у відсутності відповідача (заочний розгляд), оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши вступне слово прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.05.2024 №377517081, земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:2025 загальною площею 25,8548 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215) на праві власності належить Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області. 20.10.2021 зареєстровано право оренди земельної ділянки, Орендар ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , орендодавець Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, (а.с.22-23). Вказане підтверджується також і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 26.10.2023 (а.с.24-34). Рішенням 4 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №4-210 від 18.02.2021 «Про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення», Журавненська селищна рада вирішила: 1. Надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності в оренду для городництва: орієнтовною площею 50,4034 га кадастровий номер :02:000:0357 за рахунок земель сільськогосподарського призначення в с.Мазурівка Жидачівського району Львівської області. 2. Розроблену та погоджену у встановленому порядку документацію, вказану в п.1 цього рішення, подати на затвердження до Журавненської селищної ради (а.с.44). Рішенням 9 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №9-201 від 26.08.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва», Журавненська селищна рада вирішила: 1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Журавненської селищної ради. 2. Передати в оренду ОСОБА_1 , терміном на 30 (тридцять) років земельну ділянку загальною площею 25,8548 га (кадастровий номер :02:000:2025) для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташовану на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області. 3. Встановити річну орендну плату за земельну ділянку, для городництва площею 25,8548 га в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 4. В місячний термін ОСОБА_1 укласти договір оренди землі терміном на 30 (тридцять) років для городництва загальною площею 25,8548 га. 5. Надану земельну ділянку використовувати тільки за цільовим призначенням. Дотримуватись вимог природоохоронного законодавства та санітарних правил (а.с.40). 24.09.2021 між Журавненською селищною радою (орендодавець) в особі селищного голови та ОСОБА_1 (орендар) укладеного договір оренди земельної ділянки (а.с.41-42). Відповідно до п.1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для городництва, кадастровий номер :02:000:2025, яка знаходиться в с.Антонівка, на території Журавненської селищної ради територіальної громади. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,8548 га (п.2 договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 355615.89 грн. (п.4 договору). Земельна ділянка, яка передається в оренду немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням (п.5 договору). Інших особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини немає (п.6 договору). Договір укладено на 30 (тридцять) років (п.7 договору). Річна орендна плата складає 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати за 2021 рік становить 42673,90 грн. на місяць 3556,15 грн. (п.8 договору). Відповідно до п.14 договору, земельна ділянка передається в оренду для городництва. Цільове призначення земельної ділянки 01.07 для городництва (п.15 договору). 24.09.2021 Журавненською селищною радою в особі селищного голови та ОСОБА_1 підписано акт приймання- передачі земельної ділянки (а.с.43), згідно якого представник орендодавця земельної ділянки селищний голова Вітер Василь Володимирович на підставі рішення 9 сесії 8 скликання Журавненської селищної ради від 26.08.2021 та відповідно до договору оренди земельної ділянки від 24.09.2021 передав, а орендар прийняв у володіння земельну ділянку, яка знаходиться в с.Антонівка на території Журавненської селищної ради територіальної громади. Площа земельної ділянки 25,8548 га. 20.09.2023 та 04.10.2023 Стрийська окружна прокуратура звернулася до голови Журавненської селищної ради із запитами №14.57/05-42-6585Вих-23 та №14.57/05-42-6937Вих-23, у яких, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді щодо законності передачі Журавненською ОТГ у власність земельних ділянок для городництва, зокрема ОСОБА_1 61 га, просить скерувати на адресу Стрийської окружної прокуратури належним чином завірені копії рішень сесії Журавненської ОТГ щодо надання у власність вищевказаних земельних ділянок, проекти землеустрою вищевказаних земельних ділянок та технічну документацію на ці земельні ділянки (а.с.35, 38). Листами відповідями №1466/05-1/02-26вих-23 від 27.09.2023, №1618/05-1/02-26/вих-23 від 13.10.2023 та №1746/05-1/02-26 вих-23 від 02.11.2023, Журавненська селищна рада надала Стрийській окружній прокуратурі належним чином завірені копії рішень сесії Журавнеської селищної ради та договорів оренди на запитувані земельні ділянки (а.с.36, 37, 39). 24.10.2023 Стрийська окружна прокуратура звернулася із запитом до відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у якому зокрема просить скерувати на адресу Стрийської окружної прокуратури витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, зокрема з кадастровим номером :02:000:2025 (а.с.45). Листом-відповіддю від 27.10.2023 за №3275/15-23 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на запит Стрийської окружної прокуратури у Львівській області надало необхідні матеріали (а.с.46). 15.05.2024 Стрийська окружна прокуратура звернулася до Журавненської селищної ради із запитом №14.57/05-42-3808вих-24, в якому повідомляє про виявлені порушення земельного законодавства, вказує, що договір оренди укладений всупереч земельному законодавству України, а саме абз.2 ч.1 ст.36 Земельного кодексу України, а також, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, просить до 20.05.2024 повідомити, чи буде звертатися Журавненська селищна рада до суду про визнання вищевказаного договору оренди землі недійсним. Також повідомляє, що в разі відсутності дієвих заходів з приводу захисту інтересів держави такі будуть вживатися окружною прокуратурою (а.с.47). Як вбачається із відповіді голови Журавненської селищної ради Вітра В. від 20.05.2024, останній повідомив, що Журавненська селищна рада не буде звертатись до суду про визнання договору оренди землі недійсним (а.с.48). Стрийською окружною прокуратурою Львівської області за №14.57/05-42-4327вих-24 від 05.06.2024 повідомлено Журавненську селищну раду про те, що ними буде пред`явлено в інтересах держави позов до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі від 24.09.2021 недійсним, повернення земельної ділянки у комунальну власність (а.с.49). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно положень ч.5 ст.56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Згідно із п.3 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), з метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставою для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Тобто, за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18. Оскаржуючи правочин щодо розпорядження майном прокурор вправі звернутися до суду в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17). Суд вважає, що в даному випадку прокурор, звертаючись до суду відповідно до ст.56 ЦПК України, обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а саме те, що Журавненською селищною радою не вживались та не будуть вживатись заходи щодо захисту інтересів держави, що підтверджується вищезазначеними листами-відповідями Журавненської селищної ради. Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України). Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Місцеві ради здійснюють права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад (ч. 5 ст. 16 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні»). Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами (ст.3 Земельного кодексу України). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно зі ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення. Згідно з п. 15 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Приписами ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу (ч.ч.2,3 ст.134 Земельного кодексу України). Згідно ст. 36 Земельного кодексу України, громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, внесено зміни до ст.36 ЗК України за змістом якої громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва, площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі»). Отож, всупереч вимогам ст.36 ЗК України (з урахуванням змін, які набрали чинності), Журавненською селищною радою передано ОСОБА_1 у користування на умовах оренди земельну ділянку для городництва площею 25,8548 га, тобто з перевищенням гранично допустимої норми, встановленої Законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначенні ст.203 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст..203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частинами 1, 3 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1 - 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, оскільки предметом договору оренди землі від 24.09.2021, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 є земельна ділянка для городництва, площа якої перевищує гранично допустиму площу, встановлену ст.36 Земельного кодексу України, тобто зміст вказаного правочину суперечить згаданій нормі Закону, суд приходить до висновку, що такий договір оренди землі підлягає визнанню недійсним. Обраний спосіб захисту є належним та відповідає ст.16 ЦК України, ст.125,126 Земельного кодексу України та ст.26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Одночасно, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді земельну ділянку загальною площею 25,8548 га, з кадастровим номером :02:000:2025, розташовану на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради Стрийського району, Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215). Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов переконання про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з долученої до позовної заяви платіжної інструкції №1248 від 07.06.2024, при зверненні до суду із цим позовом Львівською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 6056,00 гривень, а тому такі витрати підлягають стягнення з відповідача. Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд УХВАЛИВ: Позов задовольнити. Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 24.09.2021, укладений між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради № 9-201 від 26 серпня 2021 року, щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва загальною площею 25,8548 га, з кадастровим номером :02:000:2025, розташовану на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради Стрийського району, Львівської області. Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області (, адреса: Львівська область, Стрийський район, смт. Журавно, пл.С.Бандери, 2) земельну ділянку загальною площею 25,8548 га, з кадастровим номером :02:000:2025, розташовану на території с.Антонівка, Журавненської селищної ради Стрийського району, Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215). Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, , UA0000774 у ДКСУ у м. Києві) 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень витрат на сплату судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовоюзаявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Повний текст рішення складено 03 лютого 2025 року. Головуючий суддя С.І. Сливка