Справа № 698/1019/24
Провадження № 2/698/70/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судових засідань Триліс Я.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що спільне житття з відповідачем не склалося, у зв`язку із несумісністю характерів та різними поглядами на життя, у сім`ї постійно виникають сварки, які негативно впливають на емоційний стан дітей та їх подальше виховання. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше проживання та збереження шлюбу вважає не можливим, на примирення категорично не згідна.

28.01.2025 року позивачка ОСОБА_2 подала заяву до суду, згідно якої просить суд розглянути справу за її позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу без її участі, проти клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з викликом сторін в судове засідання заперечує, оскільки останній 28.01.2025 року на 14 год. 40 хв. в судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав. Крім того позивачка просить відмовити ОСОБА_1 щодо надання строку на примирення, оскільки з його боку будь-які дії спрямовані на примирення не вживалися, навпаки провокуються скандали в зв`язку з чим працівниками поліції складалися протоколи про адміністративне правопорушення щодо вчинення домашнього насильства та виносилися тимчасові заборонні приписи які порушуються відповідачем. Перебувати у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 категорично не бажає. Разом з заявою надала копію постанови суду від 27.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 183-8, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

23.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву до суду, згідно якої просить суд надати час для примирення з позивачкою ОСОБА_2 терміном шість місяців.

09.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву до суду, згідно якої просить суд призначити справу з викликом сторін.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року за заявою відповідача ОСОБА_1 здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання на 28.01.2025 року.

Ухвалою суду в задоволені заяви ОСОБА_1 про примирення відмовлено.

В судове засідання, призначене на 03.02.2025 року позивачка не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, відповідач клопотання про примирення в судовому засіданні підтримав.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 29.12.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб в Єрківській селищній раді Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 .

Спору щодо визначення місця проживання дітей немає.

У теперішній час примирення неможливе. Доказів дій спрамованих на примирення суду не надано.

Відповідно до наданої суду копії постанови від 27.01.2025 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 183-8, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потерпілою в якій є позивачка ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Частина 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…. так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.

Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019р.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, при цьому суд враховує те, що позивачка ОСОБА_2 , яка є рівноправним партнером в шлюбі, категорично заперечувала щодо надання будь-яких строків для примирення, про що зазначила в позовній заяві та інших заявах, поданих під час розгляду справи, тому враховуючи визначену законом добровільність шлюбного союзу, позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.105, 109, 110, 112, 114,115 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.12.2007 року у Єрківській селищній раді Катеринопільського району Черкаської області, про що зроблений актовий запис № 22.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Лазаренко