Справа №339/230/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Ганчар Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Досяк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Болехівської міської ради (Орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що її дочка ОСОБА_6 перебувала у шлюбі із відповідачем, в якому народилася дочка ОСОБА_7 . Сімейне життя у них не склалося, тому у 2019 році вони розлучилися. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_8 разом із дочкою проживали у будинку позивачки, яка допомагала утримувати, доглядати та виховувати

онуку.

Відповідач з часу розлучення (2019 рік) жодного разу не відвідав дочку ОСОБА_7 , не цікавився її життям, її фізичним та духовним розвитком, тобто припинив з нею будь-яке спілкування та побачення, добровільно не надавав кошти на її утримання, а тільки після рішення суду про стягнення аліментів, його мама замість нього сплачувала аліменти.

Згодом мама ОСОБА_7 , важко захворіла, тривалий час проходила лікування закордоном. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка померла, і ОСОБА_7 залишилася проживати з дідусем та бабусею.

Позивач намагалася зв`язатися з відповідачем після смерті дочки, але він не бажав з нею спілкуватися. Відповідач, знаючи про хворобу його колишньої дружини, жодного разу не відвідав дитину, не підтримав її, не взяв на канікули чи вихідні дні.

Весь час догляд за дитиною здійснювала позивач, створюючи всі комфортні умови для проживання та для того, щоб дитина пережила втрату найдорожчої людини. Старається весь свій час проводити із ОСОБА_7 , надати їй всю ту любов та ласку, яку вона втратила у зв`язку із смертю мами та відсутністю батька. ОСОБА_9 проживає разом з позивачем з усіма зручностями, їй відведено окрему кімнату та створено усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку. Відповідач не бере участі у вихованні дочки, не зустрічається та не спілкується з нею вже протягом п`яти років, не вітає зі святами, не дарує подарунків. Окрім того, відповідач зловживає алкоголем та грає в азартні ігри, це все було також в період перебування у шлюбі, відповідач брав кредити, які потім доводилося сплачувати її дочці.

Відтак, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків - утримання та виховання дочки, а тому вважає, що він може бути позбавлений батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_7 .

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

26 червня 2024 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що він своєчасно сплачує аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_7 , позивач сама створює йому штучні перешкоди для побачень з дитиною. На даний час позивач вирішила позбавити його батьківських прав з метою отримання відповідних виплат за опікунство.

Крім того вказує, що до 2019р. він перебував у шлюбі з донькою позивача ОСОБА_6 , оскільки життя дійсно не склалось і згодом шлюб розірвано, донька ОСОБА_7 залишилась проживати з мамою.

При цьому, йому як батькові не давалось можливості бачитися з донькою. Після розлучення він змушений був поїхати закордон на роботу з метою належного забезпечення доньки ОСОБА_7 . Скільки б не передавав грошей колишня дружина вимагала ще більше. Рішенням Болехівського міського суду від 27 вересня 2019 року вирішено стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1800,00 грн. щомісяця, яке старався своєчасно виконувати. Окрім цього, перебуваючи закордоном постійно передавав гостинці та подарунки дочці, відтак взагалі відсутні належні та допустимі докази усунення його від здійснення батьківських прав.

Після смерті колишньої дружини позивач взагалі не бажала бачити його та не давала доньку для спільних прогулянок і спілкування, фактично створювала йому штучні перешкоди в спілкуванні з дитиною. При можливості намагався передавати гостинці і подарки доньці ОСОБА_7 та будучи позбавлений можливості її бачити спілкувався з нею в телефонному режимі. Доньку любить, думає про неї постійно, а коли дізнався про такі афери позивачки, змушений був приїхати із-за кордону для можливості захисту своїх батьківських прав на єдину дитину. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в позові за безпідставністю (а.с.29-31).

22 липня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому вказує, що з приводу зазначених у відзиві тверджень відповідача вона заперечує. Відповідач після розлучення із дочкою у 2019 році, жодного разу не бачив дочки ОСОБА_7 , жодних гостинців та подарунків не передавав і навіть не намагався з нею зустрітися. Дитина від цього дуже страждала, оскільки хотіла бачити та спілкуватися зі своїм батьком, у якого на неї ніколи не було часу та можливості. ОСОБА_10 неодноразово сама телефонувала відповідачу та просила його поспілкуватися із дочкою, на що він практично ніколи не погоджувався, спираючись на відсутність часу, так як нібито багато працює, а якщо і спілкувався з дитиною, то розмова їх тривала одну дві хвилини. Про побачення та особисте спілкування відповідач взагалі не говорив і не бажав цього. Навіть коли дочка ОСОБА_8 вже була хвора і перебувала разом із дітьми у Чехії, остання сама зателефонувала відповідачу та попросила зустрітися із дочкою, кудись її повезти, щоб дитина трохи розважилася, так як дуже переживала за неї. Відповідач пообіцяв прийти і забрати ОСОБА_7 , однак дитина прочекала пів дня, а він і не прийшов і навіть не повідомив причину неявки. Після цього ОСОБА_7 взагалі відмовилася у подальшому спілкуватися та бачитися із ним. Після смерті мами і до часу подачі заяви до суду, відповідач жодного разу не зателефонував дитині, не зустрівся з нею, знаючи, що дитина залишилася без мами.

Однак, після того, як відповідач дізнався про позов у суді він повернувся в Україну і через тривалий час після повернення, прийшов до них додому, щоб побачити дочку, однак дитина сама відмовилася з ним зустрітися та спілкуватися (а.с.46).

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи. Будь-яких інших процесуальних дій не проводилося.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Окрім того надала пояснення згідно яких підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві. Також вказала, що її дочка та відповідач періодично сварилися. Після розлучення її дочка поїхала закордон на заробітки, в 2021 році в неї з`явився чоловік і вона народила ще одну дитину. Аліменти дійсно відповідач сплачував до дня смерті ОСОБА_6 . Відповідач працював на буровій в м. Долина та був на заробітках, але коштів, які він сплачував не вистачало на утримання дитини.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що протягом п`яти років відповідач не цікавився життям своєї дитини, лише сплачував аліменти, однак на даний час аліменти не сплачуються, так як у дитини немає опікуна. Відповідач та ОСОБА_6 розлучилися в 2019 році і після того не контактували один з одним.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що весь час після розірвання шлюбу перебував закордоном, однак з донькою спілкувався, що підтверджується перепискою, долученою до матеріалів справи. Неодноразово хотів зустрітися з донькою, однак позивач уникала такої зустрічі. Подарунки передавав через свою маму. Щоб побачитися з дитиною приходив до школи, де вона навчається, оскільки йому позивач не дає спілкуватися. Про хворобу колишньої дружини знав. Після смерті останньої він повернувся в Україну та намагався зустрітися з дочкою, приніс їй подарунки, однак позивач сказала, що їм не потрібні подарунки, дочка до нього не вийшла поговорити. Вважає, що позивач налаштовує проти нього дочку, а він бажає з нею спілкуватися, виховувати та утримувати.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що виклдені у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Досяк Т.М. надала висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 , не заперечила, щодо задоволення позовних вимог позивача. Також пояснила, що думку дитини з`ясовували. В результаті спілкування стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 не приїхав до своєї доньки, коли вона перебувала в Чехії і через це дитина на нього образилася і на даний час не бажає спілкуватися з ним. На комісії органу опіки та піклування, де вирішувалося питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, останній був присутній. Також пояснила, що відповідач повинен намагатися налагодити контакт з дитиною. Будь-яких документів, що відповідач перебуває на обліку немає.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що сімейні стосунки батьків ОСОБА_7 були не дуже добрими, відповідач весь час був на заробітках, але вони ці стосунки намагалися налагодити. Крім того ОСОБА_3 грав в азартні ігри. Також вказала, що на даний час вона часто спілкується з ОСОБА_7 , останній добре там де вона проживає, а саме з бабусею. До батька дитина йти боїться, проживати з ним не хоче, оскільки він мало часу проводив з нею, так як весь час був закордоном.

Свідок ОСОБА_14 вказала, що відповідач дочкою не цікавиться. Зі слів позивача дитина боїться відповідача (батька), боїться з ним проживати.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що відповідача вона знає, він був чоловіком ОСОБА_8 , а з 2019 року останній перебував закордоном. Коли дочка ОСОБА_7 народилася його не було. На даний час ОСОБА_7 боїться батька, хоче бути з бабусею, бо він її не виховував.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_16 (а.с.7).

Заочним рішенням Болехівського міського суду від 18 квітня 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 розірвано, неповнолітню дочку ОСОБА_7 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_16 (а.с.14-15).

Рішенням Болехівського міського суду від 27 серпня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1800 грн на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17).

Згідно свідоцтва про зміну імені ОСОБА_16 05 січня 2021 року змінила прізвище з ОСОБА_16 на ОСОБА_16 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 (мати ОСОБА_7 ) померла (а.с.8).

Довідкою головного державного виконавця підтверджено, що на виконанні з 26 липня 2019 року перебуває виконавчий лист. Відповідач ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 станом на 01 червня 2024 року - 1800,00 грн. (а.с.40-42).

З довідки директора Тисівського ліцею від 31 травня 2024 року вбачається, що згідно інформації класних керівників встановлено, що батько учениці ОСОБА_5 , за час навчання її у ліцею, не підтримував зв`язків щодо виховання дочки, не спілкувався з вчителями, не цікавився шкільним життям дитини (а.с.10).

Згідно акту обстеження від 28 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 (батько ОСОБА_5 ) зі слів сусідів та бабусі ОСОБА_19 з 2019 року знаходиться за межами України. Дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_20 виховувала мама ОСОБА_6 до моменту смерті і на даний час діти проживають з бабусею (а.с.11).

Малолітня ОСОБА_5 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 27 червня 2024 року вирішено: затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , який ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.90).

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.91-92).

З копії акта оцінки потреб сім`ї/особи вбачається, що на момент перевірки дитина ОСОБА_21 добре себе почуває, зовнішній вигляд дитини подобається. Дитина добре харчується, любить фрукти і сезонні ягоди. Дитина хоче ходити на додаткові заняття і готується активно до навчального процесу. Дитина сумна через втрату матері, про батька говорить, що не хоче йти до нього. Шкідливих звичок дитина не має. Дитина говорить про те, що не хоче щоб її забрав батько до себе, оскільки вона його мало знає. За своїми речами дитина доглядає (одягом та іграшками).

Інформація від бабці: бабуся забезпечує дитину всім необхідним, звертаються до лікаря, пройшли медичний огляд у сімейного лікаря. Дитина доглянута, бабуся добре готує, добре харчується. Дитина буває сумна і пригнічена через ситуацію, з судом через опікунство, дитина говорить, що не бажає проживати з батьком, що їй краще з сестрою і бабусею. Дитина з дому не тікає, відгуки про дитину позитивні. Дитина боїться батька, довго не спілкувалася з ним.

Інша важлива інформація: конфлікт, який виник з батьком на думку спеціаліста, негативно впливає на емоційний та психологічний стан дитини.

Фактори сім`ї та середовища: відгуки про сім`ю позитивні, доходи в сім`ї достатні для виховання дітей. Помешкання в хорошому стані і пристосоване для проживання неповнолітніх дітей (а.с.102-109).

З психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин ОСОБА_5 за результатом діагностичного дослідження, яке проведено 27 серпня 2024 року спеціалістами ТзОВ «Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» вбачається, що психоемоційний стан дівчинки є нестійким. Актуальний стресовий стан, притаманна тривожність, погіршення актуального стану із переживанням смерті матері, адаптацією до нового середовища, негативними переживаннями, пов`язаними із ситуацією із біологічним батьком. Характерна невпевненість, може проявлятися заниження самооцінки, депресивні та агресивні прояви. Дівчинка повідомляє, що задоволена стосунками у родині, до якої відносить бабусю, дідуся, вітчима, тітку ОСОБА_22 (з хлопцем), себе та сестру. Наявна підтримка і турбота у сімї. Важливою фігурою для ОСОБА_23 є бабуся (по лінії матері), стосунки з якою є довірчими, надійними. Сімейна ситуація характеризується неприйняттям біологічного батька. Наявні пережиті психотравмуючі події та спогади, пов`язані із біологічним батьком. Ставлення до біологічного батька агресивне, негативне, наявна невисловлена образа. ОСОБА_24 вказує, що не хоче бачитись та контактувати з біологічним батьком. Рекомедована робота дитини з психологом. Увага значущих дорослих щодо врахування думки дитини відносно побачень з біологічним батьком (а.с.115-123).

Суд з`ясував також і думку малолітньої ОСОБА_7 , яка вказала, що проживає в сім`ї ОСОБА_1 , з останньою в неї чудові відносини. З самого народження вона проживала в будинку бабусі. Батька свого ОСОБА_25 вона знає, раніше вони разом проживали, останній часто був у від`їзді, вона з ним спілкувалася телефоном на загальні теми. Коли вона перебувала закордоном тато пообіцяв, що приїде і не приїхав, вона це сприйняла як обман з його боку. За час спільного проживання батько та матір мали погані відносини. Тато приходив до неї в червні цього року, однак вона злякалася і не вийшла до нього.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що відповідач (батько ОСОБА_7 ) свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 27 червня 2024 року, виконавчий комітет Болехівської міської ради (орган опіки та піклування) дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , так як на думку осіб, що його склали батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки ОСОБА_7 (а.с.91-92).

Однак вказаний висновок суд оцінює критично, оскільки, він належно не обгрунтований по причині неповного вивчення комісією з питань захисту прав дитини всіх обставин, прийнятий всупереч інтересам дитини, не враховано думки самого ОСОБА_3 , та є таким, що прийнятий лише з врахуванням пояснень позивача ОСОБА_1 .

Згідно витягу з протоколу №9 від 24 червня 2024 року встановлено, що відповідач був присутнім на засіданні комісії, де розглядалося питання доцільності позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7 . ОСОБА_3 вказав, що любить дочку ОСОБА_7 та хоче, щоб вона проживала разом з ним. Згідно наданих пояснень фактично заперечив факт його ухилення від батьківських обов`язків (а.с.172-174).

Крім того, вказаний висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, який оцінює всі надані докази в сукупності.

Суд з огляду на положення частини 6 статті 19 СК України не погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.

Загалом думка малолітньої ОСОБА_7 не підтверджує тих обставин на які позивач посилається у справі і вважає, що вона сформована в результаті негативних відносин між сторонами по справі.

Також, суд до уваги не приймає і покази свідків, оскільки їх пояснення стосувалися періоду перебування у шлюбі ОСОБА_6 та відповідача, тобто до 2019 року. З того періоду особисто з ОСОБА_3 вони не спілкувалися, про стосунки малолітньої ОСОБА_7 з батьком їм відомо здебільшого зі слів позивача ОСОБА_1 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідач заперечує проти позбавлення батьківських прав та хоче брати участь у житті дочки ОСОБА_7 , мати можливість бачитись з нею, що підтверджує небайдуже ставлення батька. Крім того, влаштувався на роботу в серпні 2024 року у відокремлений підрозділ «Лівська ГРЕ» ДП «Західукргеологія». Займає посаду машиніста бурової установки 4 розряду. Дохід за період з 12 серпня по 31 грудня 2024 року становить 45 154,88грн (а.с. 185).

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд також звертає звернув увагу на позицію, висловлену в постанові КЦС ВС від 29 травня 2020 року у справі № 739/2159/18. Вона полягає в тому, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Будь яких доказів наявності виключних обставин, які б давали підстави для позбавлення батьківських справ відповідача суду не надано.

Позивачкою не було надано до суду доказів свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дочки, абсолютної байдужості батька до дитини, фактів заподіяння шкоди, даних про порушення відповідачем громадського порядку, зловживання спиртними та (або) наркотичними засобами, негативні характеристики його особистих якостей та способу життя.

При цьому матеріали справи свідчать про те, що відповідач працевлаштований, має стабільний дохід, позитивно характеризується (а.с.39;185).

Відтак, судом у цій справі не встановлено обставин, які б однозначно свідчили про те, що ОСОБА_3 свідомо не бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, остаточно самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дочки, яка залишилася проживати після смерті матері з бабцею та вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітньої дочки є передчасним та не відповідає інтересам дитини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких обставин, на думку суду, у справі не встановлено.

Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надала належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову спростовані у судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.

Підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв"язку з відмовою у позові судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Болехівської міської ради (Орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Болехівської міської ради (орган опіки і піклування) місцезнаходження: площа Івана Франка, 12 м. Болехів Івано-Франківської області, .

Суддя Скригун В. В.