Справа № 462/5552/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/3659/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 січня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства «Статок плюс» до ОСОБА_1 про визнання права власності,

встановив:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано за приватним підприємством «Статок плюс» право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 79,2 кв.м., розташовані на проспекті В. Чорновола, 67-69 у м. Львові.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила Львівська міська рада, як особа, яка не брала участі у справі, подавши апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду 24 травня 2023 року.

Вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, покликаючись на те, що Львівська міська рада не брала участі у справі, а про оскаржуване рішення дізналася лише 05 травня 2023 року, коли Львівській міській раді було надано копію рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року поновлено Львівській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову приватного підприємства «Статок плюс» до ОСОБА_1 про визнання права власності відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року касаційну скаргу приватного підприємства «Статок плюс» задоволено. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон №2147-VIII), який набрав чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2022 року у справі №2-3887/2009, провадження №14-36цс21 (п.35), положення підпункту 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII є застосовним до судових рішень, ухвалених судами першої інстанції перед набранням чинності цією редакцією Кодексу.

Порядок і строки оскарження судового рішення, ухваленого судом першої інстанції до 15 грудня 2017 року, були визначені у частині першій статті 294 й абзаці третьому частини третьої статті 297 ЦПК України, у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом №2147-VIII

При цьому, за висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2022 року (п.п.32, 40, 41, 57) незастосовним до таких судових рішень, оскарження яких здійснюється органом місцевого самоврядування, який не брав участі у справі, є припис абзацу третього частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції Закону №4176-VI від 20 грудня 2011 року, який набрав чинності 15 січня 2012 року, щодо встановлення для органу місцевого самоврядування преклюзивного (присічного) однорічного строку на оскарження судових рішень.

Частиною першою статті 294 ЦПК України, в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного в даній справі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року, було визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (частина перша була чинною до 14 грудня 2017 року включно).

Отже, ураховуючи наведені вище норми процесуального закону і обставини даної справи, перебіг строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року для територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради розпочався з моменту отримання копії цього рішення 05 травня 2023 року і закінчився через десять днів 15 травня 2023 року.

Правильність такого висновку підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду, який міститься у пункті 58 постанови від 14 грудня 2022 року.

Однак, апеляційну скаргу на вказане вище рішення суду першої інстанції Львівська міська рада подала 24 травня 2023 року, тобто з порушенням строків, встановлених частиною першою статті 294 ЦПК України, у редакції, чинній станом на ухвалення рішення судом першої інстанції, і належних обґрунтувань пропущення цього строку не навела.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року. скасовуючи судові рішення апеляційного суду і скеровуючи справу для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, зауважив, що (дослівно): «Львівська міська рада долучила до апеляційної скарги документи щодо земельної ділянки для обслуговування об`єктів нерухомого майна (нежитлового приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 , датовані 2015 2022 роками, що може свідчити про обізнаність Львівської міської ради про користування ПП «Статок плюс» спірним майном. За таких обставин сам лише факт подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, за відсутності належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження у період із 05 травня до 24 травня 2023 року не може вважатися беззаперечною підставою для поновлення такого строку та відкриття апеляційного провадження»… «Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду. Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане заявником клопотання може бути задоволене. Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин».

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу (в даному випадку, обчислення строків здійснюється з урахуванням вимог п.13 Перехідних положень ЦПК України), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З матеріалів справи встановлено, що Львівська міська рада 11 квітня 2023 року звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи №462/5552/13-ц та просила видати належним чином завірену копію судового рішення, а також про надання інформації щодо оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року (а.с.45 т.1).

При цьому, Львівська міська рада у своєму листі від 11 квітня 2023 року покликалась на наявну у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацію про зареєстроване право власності за приватним підприємством «Статок плюс» на нежитлову будівлю, площею 79,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 01), і що первинна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно проведена на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі за позовом приватного підприємства «Статок плюс» до ОСОБА_1 про визнання права власності.

До цього, юридичний департамент Львівської міської ради звертався із запитом від 03 серпня 2022 року №4-29-19590 до управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради щодо надання інформації про те, чи видавалися містобудівні умови та обмеження на об`єкт будівництва на АДРЕСА_1 , на що назване Управління у своєму листі від 12 жовтня 2022 року за вих. №4-2401-9228 надало відповідь про відсутність (не надання) вихідних даних на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на АДРЕСА_1 (а.с.60 т.1).

Окрім того, юридичний департамент Львівської міської ради звертався із запитом від 03 серпня 2022 року №4-29-19591 до управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про надання інформації щодо передачі у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта 01), за адресою: АДРЕСА_1 , на що назване Управління у своєму листі від 19 серпня 2022 року за вих. №4-2403-7225 надало відповідь про відсутність в Управлінні інформації щодо підготовки проектів ухвал про надання дозволу на виготовлення технічної документації за вказаною адресою (а.с.77 т.1).

З наведеного слідує, що Львівська міська рада була обізнана із оскаржуваним рішенням та проведенням на його підставі державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , ще у серпні 2022 року, тобто задовго до звернення до суду першої інстанції із заявою про видачу копії рішення (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, з 05 листопада 2013 року забезпечено надання загального доступу до цього рішення).

Водночас, отримавши 05 травня 2023 року на свій запит належним чином засвідчену копію рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року, про що у справі міститься відмітка уповноваженої особи на супровідному листі суду від 24 квітня 2023 року за вих. №8004 (а.с.45-46 т.1), апеляційну скаргу подала лише 24 травня 2023 року.

З урахуванням наведених вище норм ЦПК України та на виконання вказівок Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2024 року, апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без руху ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року, якою встановлено Львівській міській раді строк для усунення вказаного недоліку десять днів з дня вручення цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку; роз`яснено наслідки не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк.

У встановлений апеляційним судом строк Львівська міська рада подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій вказала, що на даний час необхідно дотримуватись чинних норм процесуального законодавства, якими встановлено строк на оскарження рішення суду 30 (тридцять) днів.

Окрім того, зазначала, що судовий збір за подання апеляційної скарги було сплачено 19 травня 2023 року, однак, згідно з платіжною інструкцією №292, така оплата проведена 20 травня 2023 року, а тому після отримання зазначеного платіжного доручення про оплату судового збору Львівською міською радою невідкладно було подано апеляційну скаргу на рішення.

Також Львівська міська рада зазначила, що долучені до апеляційної скарги документи, зокрема, договори оренди свідчать, що нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, просп. В. Чорновола, 67-69, насправді, є тимчасовими спорудами, на які визнано право власності оскаржуваним рішенням суду, і власники вказаних об`єктів нерухомого майна свідомо обдурювали територіальну громаду, а саме: об`єкти нерухомого майна, на які незаконно визнано право власності, представляли Львівській міській раді, як тимчасові споруди. Протягом тривалого часу подавали заяву в Львівську міську раду для оформлення паспортів прив`язки та договорів оренди конструктивних елементів благоустрою і сплачували за них.

З урахуванням наведеного, Львівська міська рада вважала, що нею з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року, просила поновити такий.

Разом з тим, жодних письмових доказів на підтвердження обставин, про які Львівська міська рада додатково вказала у своїй заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, не надала.

В свою чергу, приватне підприємство «Статок плюс» подало заперечення, в яких звернуло увагу на дотримання закріпленого в судовій практиці Європейського суду з прав людини принципу правової визначеності, який може бути порушено у випадку безпідставного поновлення строку на оскарження судового рішення; визнати причини пропуску Львівською міською радою строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року неповажними та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При вирішенні даного питання колегія суддів ураховує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Так, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних прав та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява №32053/13).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа №626/2450/14-ц).

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що скаржником не доведено наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, які б можна було визнати поважними, в тому числі, й в контексті наданих Львівській міській раді законом повноважень на представництво інтересів територіальної громади м. Львова щодо розпорядження об`єктами комунальної власності, та не вказано обставин, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації Львівською міською радою прав щодо оскарження судового рішення в даній справі, оскільки неправильне трактування процесуального закону щодо строків оскарження рішення не може бути тією поважною причиною та/або безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.358, 368, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства «Статок плюс» до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич