Провадження № 2/357/572/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючого судді Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У серпні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 27 841,06 грн. за період з 01.05.2021 по 01.06.2024, стягнути з відповідача суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів за період з 01.05.2021 по 23.02.2022 в розмірі 64,21 грн. та за період з 01.01.2024 по 01.06.2024 в розмірі 66,90 грн, разом 131,11 грн., стягнути 3 % річних за період з 01.05.2021 по 23.02.2022 в сумі 15,57 грн. та за період з 01.01.2024 по 01.06.2024 в розмірі 40,79 грн., разом - 56,36 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за теплову енергію в розмірі 278 841,06 грн. Відповідачу надіслано попередження про наявність заборгованості з пропозицією добровільної оплати.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
04.11.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 02.12.2024.
02.12.2024 представник позивача Галина Малик звернулась через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за адресою зареєстрованого проживання (надання послуг), з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №145242338 від 14.11.2018. Відомості про право власності внесені на підставі договору дарування, 3-1764, виданий 19.06.1997.
Відповідно до наявних у справі відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою з 1993 року.
Згідно розрахунковим листом абонента та розрахунковою відомістю за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за даною адресою рахується заборгованість:
27 841,06 грн. - борг за спожиті послуги в період з 01.05.2021 по 01.06.2024.
64,21 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.05.2021 по 01.06.2022;
66,90 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.01.2024 по 01.06.2024;
15,57 грн. - три відсотки річних за період з 01.05.2021 по 01.06.2022;
40,79 грн. - три відсотки річних за період з 01.01.2024 по 01.06.2024.
Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія № 41 від 15.04.2024 про наявність заборгованості.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що за вказаною вище адресою рахується заборгованість за спожиті послуги в період з 01.05.2021 по 01.06.2024 в сумі 27 841,06 грн.
Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги в період з 01.05.2021 по 23.02.2022 нараховано суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 64,21 грн. та в період з 01.01.2024 по 01.06.2024 в розмірі 66,90 грн, разом 131,11 грн, а також 3 % річних в період з 01.05.2021 по 23.02.2022 в сумі 15,57 грн. та в період з 01.01.2024 по 01.06.2024 в розмірі 40,79 грн., разом 56,36 грн.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 27 841,06 грн., інфляційні втрати в розмірі 131,11 грн., три відсотки річних в розмірі 56,36 грн. та 3 028 грн. судового збору.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов