КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №376/1732/22 Головуючий у І інстанції - Віговський С.І.
апеляційне провадження №22-ц/824/4050/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

установив:

15 вересня 2022 року на адресу Сквирського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, у якій вона просила, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 3,0357 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:020:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 2,2428 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:009:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 1,8095 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:016:0151, що розташована за адресою: АДРЕСА_4; земельну ділянку площею 6,4540 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:012:0219, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

21 вересня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій просили визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,0357 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:020:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,2428 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:009:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_5 ; земельну ділянку площею 1,8095 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:016:0151, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_6 ; земельну ділянку площею 6,4540 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:012:0219, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_5 .

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року, визнано вказану вище мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на умовах, зазначених у ній.

Провадження у справі закрито.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, виправлено описку в ухвалі Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року, а саме у всьому тексті ухвали вказано правильні відомості про земельну ділянку - «земельна ділянка, площею 3,0357 га, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :05:020:0047, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала - ОСОБА_4 , який помер у 2009 році.

Змінено другий абзац резолютивної частини ухвали та викладено його в наступній редакції:

«Визнати за ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, площею 3,0357 га, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :05:020:0047, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала - ОСОБА_4 , який помер у 2009 році.».

Не погодившись з ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваними судовими рішеннями порушено його права та законні інтереси, подав апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої зазначив, що зазначена в ухвалі Сквирського районного суду Київської області земельна ділянка, площею 3,0357 га., яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер :05:020:0047, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2011 року на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частках, як спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного судового рішення на ім`я власників вказаної земельної ділянки с/г призначення, площею 3,0357 га., розташованої на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер :05:020:0047 - ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Старокостянтинівською РДА 31 січня 2012 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №299606, який, відповідно до чинної в 2012 році редакції ЗК України, 23 січня 2012 року було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00480.

На підставі договору оренди землі від 24 травня 2012 року зазначену земельну ділянку її власниками було передано в оренду ФГ «Династія» строком на 10 років.

В червні 2024 року у зв`язку з необхідністю перереєстрації права оренди власники земельної ділянки звернулися до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради з метою державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Проте, рішенням Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради Роїк І.Д. №73461005 від 03 червня 2024 року заявникам було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з тієї причини, що 24 травня 2024 року на зазначену земельну ділянку з Кадастровим номером :05:020:0047 вже зареєстровано право власності за іншою особою, відмінною від заявників.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 червня 2024 року стало відомо, що 19 жовтня 2022 року на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року та від 21 вересня 2022 року у даній справі, державним реєстратором речових прав Ткачуком В.М. до Державного реєстру прав було внесено відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 3,0357 га з кадастровим номером :05:020:0047, а 24 травня 2024 року на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2024 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. зазначена земельна ділянка ОСОБА_2 була продана ОСОБА_7 , за яким 24 травня 2024 року було зареєстровано право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, Сквирський районний суд Київської області ухвалами від 21 вересня 2022 року та від 18 вересня 2023 року визнав право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,0357 га з кадастровим номером :05:020:0047, яка з 31 січня 2012 року належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , чим порушив право власності останніх на вказану земельну ділянку.

При цьому, Сквирський районний суд Київської області під час розгляду справи не витребовував з нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , не з`ясував коло спадкоємців покійного ОСОБА_4 та незаконно визнав мирову угоду сторін, згідно якої право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:020:0047, яка з 31 січня 2012 року належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1 - визнано за ОСОБА_2 .

Просив скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року в частині визнання за ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом, права власності на земельну ділянку, площею 3,0357 га., яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району хмельницької області, кадастровий номер :05:020:0047, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 , який помер у 2009 році та відмовити у цій частині у затвердженні мирової угоди.

Відзив на апеляційну скаргу у вказаний в ухвалі про відкриття провадження строк, на адресу Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваних ухвал з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

15 вересня 2022 року на адресу Сквирського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, у якій вона просила, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 3,0357 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:020:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 2,2428 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:009:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 1,8095 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:016:0151, що розташована за адресою: АДРЕСА_4; земельну ділянку площею 6,4540 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:012:0219, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

21 вересня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій просили визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,0357 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:020:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,2428 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:009:0018, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_5 ; земельну ділянку площею 1,8095 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:016:0151, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_6 ; земельну ділянку площею 6,4540 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:012:0219, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_5 .

Наслідки закриття провадження по справі, передбачені ст. 206 Цивільно-процесуального кодексу України сторонам роз`яснені і зрозумілі, тому суд першої інстанції дійшов висновків про можливість затвердження мирової угоди.

В подальшому, ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, виправлено описку в ухвалі Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року, а саме у всьому тексті ухвали вказано правильні відомості про земельну ділянку - «земельна ділянка, площею 3,0357 га, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :05:020:0047, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала - ОСОБА_4 , який помер у 2009 році.

Змінено другий абзац резолютивної частини ухвали та викладено його в наступній редакції:

«Визнати за ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, площею 3,0357 га, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :05:020:0047, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала - ОСОБА_4 , який помер у 2009 році.».

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Мирова угода у цивільному процесі - подана сторонами і підтверджена судом заява, згідно з якими позивач і відповідач шляхом взаємних поступок один до одного ліквідують спір, що виник між ними.

Так, відповідно до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

За п. 1 ч 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Суд першої інстанції, затверджуючи мирову угоду не витребовував з нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , не з`ясував коло спадкоємців покійного ОСОБА_4 .

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, не проаналізував умови мирової угоди на дотримання п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України, а саме, щодо можливого порушення інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба