Справа № 367/272/25
Провадження №2-о/367/152/2025
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, яка не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зауважує, що за правилами цивільного процесуального законодавства заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, у позовній заяві не зазначено жодних відомостей стосовно наявності або відсутності електронного кабінету заявника та заінтересованої особи, а також не вказано РНОКПП представника заявника, що унеможливлює перевірку наявності електронного кабінету в адвоката.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Разом з тим, при зверненні до суду із вказаною заявою, заявником не було долучено жодних доказів на підтвердження зазначеної адреси реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , а також копій документів, що посвідчують особу заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З тексту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні у свого батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не відповідає змісту заявлених вимог. Так, в прохальній частині поданої заяви, заявник просить суд встановити факт проживання та перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не узгоджується зі змістом самої заяви.

Подана заява не містить належного викладу обставин, якими заявник обґрунтовує подану заяву, а саме щодо обставин спільного проживання та перебування заявниці на утриманні у свого батька, а також доказів на підтвердження такого. При цьому, до самої заяви також не було долучено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені статті 143 ЦПК, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залучення заінтересованих осіб у цих справах відбувається залежно від мети встановлення фактів.

Особи, які беруть участь у справі мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню та які можуть вплинути на їх права і обов`язки. Участь у справі таких осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Суд завважує, що метою встановлення юридичного факту заявник вказує отримання одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, загиблих в період дії воєнного стану, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 та Наказу Міністерства оборони України від. 25.01.2023 № 45.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 16 зазначеного Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 ст. 16-1 Закону визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розділом IV наказу МОУ від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» передбачено, що для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, члени сім`ї загиблого військовослужбовця звертаються до районного (міського) ТЦКСП.

Однак, подана заява не містить будь-яких відомостей про коло інших осіб та членів сім`ї загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають право на отримання відповідних виплат та грошової допомоги.

При цьому, залишається незрозумілим, залучення в якості заінтересованої особи Бучанської міської ради Київської області, а не районного територіального центру комплектування та соціально підтримки, а також військової частини НОМЕР_1 , в якій, як вбачається з наданих суду документів, проходив військову службу за мобілізацією ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Таким чином, враховуючи необхідність залучення в якості заінтересованої особи відповідного районного (міського) ТЦКСП, а також військової частини, заявнику необхідно додатково надати копію заяви та належним чином завірені копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб у справі.

Також, заявником, на виконання вимог п. 8, п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності) та не надано підтвердження про те, що заявником не подано аналогічної заяви до цього чи іншого суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду. Таким чином, суд враховує, що заява надійшла до суду 30 грудня 2024 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2024 року, становить 3028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Поряд з цим, зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник звертаючись до суду із вказаною заявою фактично просить суд встановити 2 окремі факти, а саме: факт спільного проживання та факт перебування на утриманні.

Таким чином, при зверненні до суду із вказаною заявою, заявнику необхідно було сплатити 1211,20 грн. судового збору. При цьому, до поданої заяви не було долучено жодного платіжного документу на підтвердження сплати встановленого законодавством розміру судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу, це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Таким чином, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 315, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я. М. Третяк