Справа № 161/99/25
Провадження № 2/161/1320/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

03.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 10.11.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області було зроблено відповідний актовий запис за № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Просила шлюб розірвати.

До початку судового засідання позивачка подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 10.11.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 14. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_6 " (а.с.4).

За час шлюбу в сторін народилась спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвамипро народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с.5-6).

Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася, а збереження сім`ї є неможливим.

Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Із наведеного слідує, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 77, 81, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56 СК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області 10 листопада 2015 року, актовий запис № 14 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення в повному обсязі складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук