Справа №534/229/25
Провадження №2/534/86/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Малюк М.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Куц Сергій Миколайович, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 41,6 м2, житловою площею 14,1 м2, допоміжною площею 27,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 .

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що справа не підсудна Комсомольському міському суду Полтавської області з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна.

Згідно із пунктом 1 частини першої статтею 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (частина друга статті 31 ЦПК України).

У розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції суд, який розглянув справу, не віднесену до його підсудності, не може вважатися «судом, встановленим законом». Відтак суд не може перебирати на себе повноваження із розгляду справи, яка належить до виключної компетенції іншого суду.

Положення частини першої статті 378 ЦПК України імперативно встановлюють, що прийняття судом до свого провадження справи з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для обов`язкового скасування рішення, ухваленого за результатами розгляду такої справи неповноважним судом, з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на означені норми суд зазначає, що поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку компетенційну складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Таким чином слід зазначити, що суддя, в провадження якого надійшла відповідна справа, насамперед зобов`язаний перевірити чи належить розгляд такої справи до підсудності цього суду.

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності. Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №902/919/17 зазначила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предметом позову у справі № 532/229/25 є визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки предметом позову у даній справі є визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто позовні вимоги мають очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, а саме житловим будинком за вказаною адресою, відповідно позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Враховуючи, що нерухоме майно, якого стосується вказана справа, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Кременчуцького районного суду Полтавської області, слід дійти висновку, що цивільна справа № 532/229/25 не підсудна Комсомольського міського суду Полтавської області.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом», про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини, наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, встановленим законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

Зважаючи на викладене, стосовно справи № 534/229/25 Комсомольський міський суд Полтавської області не може вважатися судом, встановленим законом, тому зазначена справа не може бути прийнята цим судом до свого провадження. З тих підстав, що означена справа за правилами виключної підсудності належить до територіальної юрисдикції іншого суду, суд передає її на розгляд Кременчуцькому районному суду Полтавської області.

Керуючись статтями 30, 31, 260, 261, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу №534/229/25 за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Куц Сергій Миколайович, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями передати за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Майора Борищака, 31).

Передачу справи за підсудністю здійснити на підставі цієї ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту її підписання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляцій на скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали.

Суддя М.В.Малюк