Справа №464/6314/24
пр № 2/464/346/25
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/6314/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

Адвокат Крушинська А.А., від імені та в інтересах позивача, звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 грудня 2015 року, актовий запис № 3674.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання для надання особистих пояснень.

У судове засідання призначене на 11:45 год 31 січня 2025 року учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого.

Представником позивача адвокатом Крушинською А.А. подано заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя.

Згідно із вказаною нормою суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц виснував, що системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ураховуючи наведені вимоги Закону, судом визнано явку позивача обов`язковою, оскільки без отримання від останньої особистих пояснень по суті позову, судом неможливо повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу.

Як регламентовано ст.211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За змістом п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У відповідності до ст.ст.43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч.1 ст.128 ЦПК України).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право сторони не з`являтись у судове засідання у разі звернення з клопотанням про розгляд справи за її відсутності не є абсолютним і може бути обмежене судом шляхом постановлення ухвали про визнання явки цієї сторони обов`язковою.

За положеннями ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 201/10953/18-ц у випадку, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його відсутність перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України. Неявка позивача, участь якого у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, також може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду, за правилами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

З огляду на те, що позов підписано та подано представником позивача, останньою не виконано ухвалу суду про визнання явки обов`язковою для надання особистих пояснень, суд не в змозі переконатися в дійсному волевиявленню на розірвання шлюбу та фактичних взаємовідносинах сторін. Беручи до уваги цінність сімейних відносин, суду не є достатніми позовна заява та заява адвоката про розгляд справи у її відсутності для перевірки наведених обставин і прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі як цього вимагає положення ст.263 ЦПК України. Наведене у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчить про неможливість вирішення спору у відсутності позивача, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 675/1538/19 сформульовано правову позицію про те, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Залишення позовної заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Керуючись ст.ст.223, 257-261, 268, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 03 лютого 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5, ч.9 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА