Провадження № 2/537/262/2025
Справа № 537/5574/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2025 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
представника позивача адвоката Попова Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
Коротокий зміст позову.
18 жовтня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданий його представником адвокатом Поповим Д.В., до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просили позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного проживання мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, з 2012 року ОСОБА_2 стала проживати окремо. Дитина залишилася проживати з батьком ОСОБА_1 . З того часу відповідач перестала цікавитися донькою, приймати участь в її вихованні, утриманні. В подальшому ОСОБА_2 створила нову сім`ю. Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну та окупації влітку 2022 року міста Лисичанськ ОСОБА_1 разом з донькою переїхали проживати до м. Кременчук, а ОСОБА_2 залишилася проживати на тимчасово окупованій території. ОСОБА_1 з донькою, як внутрішньо переміщені особи, поселилися у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 , де і проживають до цього часу. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням та розвитком дитини, її утриманням, працює в Комунальному закладі культури МПКВ «Придніпровський», на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям дитини, здоров`ям, навчанням, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, не створює умов для розвитку її внутрішнього світу, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, матеріальну допомогу не надає. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом прав своєї дитини ОСОБА_3 .
Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.01.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Долучено до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.12.2024 року №3014 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .
Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Попов Д.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з наведених в ньому підстав, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_2 не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду, відзиву не надала.
Неповнолітня дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що постійно проживає з батьком ОСОБА_1 , з дитинства спочатку у м. Лисичанськ Луганської області, а потім після початку війни переїхали у м. Кременчук Полтавської області, де оселилися по АДРЕСА_2 , навчається дистанційно в Лисичанському ліцеї №28 «Гарант». Батько влаштувався на роботу, забезпечує її усім необхідним. Маму ОСОБА_2 пам`ятає погано, вона тривалий час проживала окремо в іншому місті Сватово. В останній раз бачила мати приблизно в десятирічному віці, коли вона приїхала у м. Лисичанськ до бабусі й запросила її в гості. Тоді мати вживала алкогольні напої, говорила, що любить її, обіцяла їй купити подарунки, однак нічого не виконала. ОСОБА_4 знає, що мама залишилася проживати на окупованій території, вони не спілкуються.
Представник Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування Таценюк С.П. в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. При винесенні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Представники третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Обставини, установлені судом.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 18 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №1037).
Дитина ОСОБА_3 навчається дистанційно в 9-Б класі Лисичанського ліцею №28 «Гарант» Сєвєродонецького району Луганської області, що підтверджується довідкою №289 від 20.09.2024 року. В довідці зазначено, що батько ОСОБА_1 виховує доньку самостійно з 1 класу 01 вересня 2016 року, початку навчання в закладі, і по теперішній час. Дитина постійно знаходиться під його піклуванням і контролем, та на його утриманні. Мати учениці ОСОБА_3 . ОСОБА_2 жодного разу до школи не з`являлася, навчанням і вихованням доньки не цікавилася, участі у спільному житті школи та класу не брала.
Позивач ОСОБА_1 працює прибиральником території Комунального закладу «Міський парк культури і відпочинку «Придніпровський», за місцем роботи характеризується позитивно (характеристика), за місцем проживання скарг та нарікань від сусідів відносно ОСОБА_1 не надходило (характеристика, видана 09.10.2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» №07-01/756), на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває (медична довідка про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЖ №944406 від 07.09.2022 року, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10ААЖ №975248 від 07.09.2022 року).
Крім того, як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 20.11.2024 року було обстежено умови проживання дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що в кімнаті проживають ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 . Кімната чиста, облаштована меблями, санітарно-гігієнічний стан задовільний. Місця загального призначення чисті, створені умови для здійснення гігієнічних процедур. Неповнолітня ОСОБА_5 має окреме місце для сну, облаштовані місця для навчання, зберігання особистих речей. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, канцелярським приладдям, усім необхідним для онлайн-навчання.
Відповідно до інформації Лисичанського ліцею №28 «Гарант» Сєвєродонецького району Луганської області від 22.11.2024 року №345 ОСОБА_3 отримує освітні послуги дистанційно в синхронному форматі, навчання здійснюється через автоматизовану цифрову систему «Єдина школа». Дитина має все необхідне для навчання: облаштоване робоче місце, доступ до Інтернету, до електронної бібліотеки закладу, отримала в безоплатне постійне користування шкільний ноутбук для онлайн-навчання. ОСОБА_5 засвоює навчальний матеріал на достатньому та середньому рівнях, вихована, старанна, не завжди активна, але необхідний обсяг завдань для атестації виконує. У стосунках з однокласниками стримана, до вчителів ставиться з повагою, пропусків без поважних причин не має, про труднощі батько дитини завжди повідомляє завчасно. Батько ОСОБА_1 виховує доньку самостійно з 1-го класу і по теперішній час. Стосунки дитини з батьком дружні, батько користується достатнім ступенем довіри у доньки, піклується про її здоров`я, безпеку, розвиток та емоційний стан, постійно цікавиться успіхами ОСОБА_6 , здійснює контроль за навчанням дитини через електронний щоденник батьківського модулю системи «Єдина школа», знаходиться на постійному зв`язку з класним керівником та іншими вчителями, бере активну участь у виховних заходах, систематично відвідує батьківські збори, сімейні зустрічі класу, раціонально організовує побут доньки. ОСОБА_5 почуває себе з батьком комфортно, скарг від дитини про неналежне виховання та погане ставлення не надходило. Мати дитини ОСОБА_2 жодного разу до школи не з`явилася, навчанням і вихованням доньки не цікавилася, участі у суспільному житті школи та класу не брала. За останньою інформацією мати ймовірно знаходиться на окупованій території у м. Лисичанськ Луганської області. Станом на 22.11.2024 року ніяких спроб побачитися з дитиною або долучитися до виховання мати не проявляла, на зв`язок не виходила.
05 грудня 2024 року питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
06 грудня 2024 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 19.12.2024 року №3014, оскільки мати ухиляється від виховання дитини.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Проживає протягом останніх 7 років за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_8 проживають з літа 2023 року. Проживають удвох. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням доньки, її утриманням, забезпечує всім необхідним, приділяє належну увагу, є гарним батьком.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні, навчанні, лікуванні та утриманні своєї дитини ОСОБА_3 , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з донькою; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тривалий час проживає окремо.
Наведене свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, відсутністю будь-якого інтересу до своєї дитини ОСОБА_3 .
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного Кодексу України враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви з відповідними позовними вимогами і до повноліття дитини.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.
З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджено документально, а також на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 5-19, 76, 77, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2024 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 26.06.1996 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 22.08.2006 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 14.12.2023 року органом 5328, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складений 04.02.2025 року.
Суддя Мурашова Н.В.