Справа № 715/1211/24
Провадження № 2/715/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що мати його дружини - відповідачка у справі ОСОБА_4 ймовірно є власницею земельної ділянки на АДРЕСА_1 (по господарський номер не присвоєно).

У 2019 році за погодження ОСОБА_4 позивач разом з дружиною розпочав будівництво житлового будинку з господарськими будівлями.

Одночасно ОСОБА_4 виготовляла проектну документацію на це будівництво на своє ім`я, з урахуванням належності їй земельної ділянки.

На якій стадії на даний час розробка цієї документації позивачу невідомо.

Починаючи з 2019 року і до цього часу позивач за власні кошти здійснював будівництво вказаних об`єктів. На даний час будівництво не завершене.

Однак у 2023 році ОСОБА_4 почала прямо та через третіх осіб заявляти, що будівництво здійснюється на належній їй земельній ділянці та за її кошти, а позивач з сім`єю не має жодного стосунку до цього і повинен виїхати з їхнього теперішнього місця проживання ( АДРЕСА_1 ) до себе в с. Молодія.

Вважає, що вказана претензія ОСОБА_4 є безпідставною, зважаючи на наступне.

Від початку будівництва позивач витрачав виключно свої особисті кошти на закупівлю будівельних матеріалів та здійснення робіт із самого будівництва.

Зокрема, ним було придбано будівельні та витратні матеріали на загальну суму 531 196, 48 грн. та 2000 євро.

Крім того, факт організації будівельних робіт саме позивачем можуть бути підтверджені свідками - робітниками, які безпосередньо здійснювали будівельні роботи.

Вважає, що дії відповідачки ОСОБА_4 порушують його права та можуть призвести до втрати його права на будівельні матеріали, які були використані для будівництва зазначених об`єктів.

Таким чином, звернення із цим позовом забезпечить йому можливість закріпити своє право власності на будівельні матеріали, використані для будівництва вказаних об`єктів та в подальшому, дасть можливість вирішити питання про закінчення самого будівництва у правовому полі, або його демонтажу із перенесенням в інше місце, тощо.

Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за позивачем - ОСОБА_3 право власності на будівельні та витратні матеріали, які були використані ним для здійснення будівництва будівлі житлового будинку та господарської споруди на АДРЕСА_1 на загальну суму 531 196,48 грн. та 2 000 євро, зазначених у видаткових накладних, доданих до позовної заяви.

22 січня 2025 року позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно яких просить суд, визнати за ним ОСОБА_3 право власності на будівельні та витратні матеріали, які були використані ним для здійснення будівництва будівлі житлового будинку та господарської споруди на АДРЕСА_1 , в розмірі 57/100 частин на загальну суму 531196,48 грн та 2000 Євро, а сумарно 619197 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, однак його представник адвокат Мигалатюк Артур Васильович в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 , не з`явилася, однак її представник адвокат Снігур Сергій Васильович в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення змінених позовних вимог, посилаючись на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки житловий будинок, який розташований на земельній ділянці відповідача є незавершеним будівництвом та просив суд відмовити у задоволенні позову, про що також зазначив у відзиві на позов та письмових поясненнях долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом у вказаній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. За результатами даної експертизи, судовим експертом Юзвенко Риммою Василівною було складено висновок №187 від 24.10.2024 року, згідно якого, перелік будівельних робіт, які проведені на будівництві житлового будинку з прибудованою господарською будівлею котельні, які знаходяться в АДРЕСА_1 зазначені в локальному кошторисі на будівельні роботи №02-01-01.

Загальна кошторисна вартість будівельних робіт, матеріалів та обладнання, використаних при будівництві житлового будинку з прибудованою господарською будівлею котельні, які знаходяться в АДРЕСА_1 визначалась з урахуванням опосередкованої вартості будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій і робіт, із застосуванням комп`ютерної програми «Інтернет-Випуск Кошторисів» (1.920.0828), станом на день проведення експертизи і складає; 1 330 093,80 грн.

Вартість будівельних робіт, матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку з прибудованою господарською будівлею котельні, які збудовані на земельній ділянці площею 0,2500га з кадастровим номером :01:001:0971 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна, ділянка), яка належить ОСОБА_4 , що знаходиться в АДРЕСА_1 складає: 1 080 700,74 грн.

Окрім того, витрати на будівництво підтверджуються наявними у матеріалах справи оригіналами видаткових накладних, а також довідкою виданою Старостою старостинського округу №2 сіл Луковиця та Кут Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 15 квітня 2024 року №304, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_3 , починаючи з 2019 року здійснює будівництво житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що будівництво спірного майна відбувалося обома сторонами за їх кошти, метою будівництва було спорудження житлового будинку для проживання молодої сім`ї. Вказані обставини визнаються сторонами.

Також вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а також показами свідків наданими в судовому засіданні, зокрема: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. У 2018 році з дозволі відповідачки її матері, її чоловік розпочав будівництво спірного будинку. Її чоловік давав кошти, а вона купувала продукти та годувала майстрів. Відповідачка казала, що це хата буде їх, але потім почала виганяти, мотивуючи своє рішення тим, що будівництво оформлено на неї. Також значні кошти на будівництво вони позичили у сестри чоловіка. Будівництво тривало з 2018 року по 2022 рік.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивача і у 2017 році вона продала батьківську хату в с. Молодія і позичила всі отримані кошти (10 тис. доларів США) брату на будівництво вказаного будинку. Відповідачка на початку будівництва не заперечувала, а пізніше відносини погіршилися. Позивач вклав значні кошти у будівництво, оскільки до нього був тільки фундамент.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю позивача. Позивач із своєю сім`єю проживав спочатку у неї. Діти почали будівництво зі згоди відповідачки. Спочатку відносини були нормальні, а потім з`явилися інші претенденти на житловий будинок і відносини погіршилися. Вона допомагала дітям чим могла. Також її син працював і вдень і вночі, щоб заробити на будинок.

Допитана в якості свідка відповідачка ОСОБА_4 пояснила суду, що у 2015 році вона виготовила проект на будівництво. Коли діти прийшли до них то існував вже фундамент. Просили дозволити будуватись і вона дозволила, оскільки вони не мали де проживати. Проте будували вони. Будівництво тривало один рік. Позивач за власні кошти тільки накрив дах металочерепицею, а вікна і двері то вже вона оплачувала. Позивач тільки домовлявся про необхідні роботи, а все оплачували вона з чоловіком. Так за роботи платили вони з чоловіком, проте вона не знає які суми. Знає, що за вікна вони заплатили 73 тис. грн.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком відповідачки. Півтора року тому стався скандал між сторонами. Діти прийшли коли вони вже почали будівництво. Позивач купував будівельні матеріали, тому що будинок мав бути їх. Гроші він мав і давав майстрам. Також він працював фізично на будівництві разом з позивачем. Вони вимурували коробку, зробили вікна, а позивач за власні кошти зробив дах. Також позивач давав кошти на блок. Скандал стався через те, що побудоване є їх, а позивач вважає своїм. Всього його сім`я витратила 168 тис. грн. на будівництво протягом 2020-2021 років.

Свідок ОСОБА_9 пояснив в судовому засіданні, що є братом відповідачки. Будівництво здійснювалося його сестрою. Позивач прийшов, коли вже дах накривали. Тобто все зробилося сім`єю Будаків, окрім даху, який був зроблений позивачем.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що є племінником відповідачки. Коли молода сім`я прийшла, то вже був фундамент. Будували батьки, а позивач мав дружину і двох дітей, роботи не мав, а тому не мав коштів на будівництво. Він також допомагав фізично при будівництві і з ним за роботу розраховувалися батьки дядя ОСОБА_11 . У 2021 році сталася сварка і роботи припинилися.

Як вбачається з витягу з ДРРПНМРПВ № 3234408 земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0971 площею 0,25 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Судом встановлено, що саме на вказаній земельній ділянці було здійснено будівництво спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Таким чином у справі яка розглядається, спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом, оскільки збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Також судом встановлено, що для вказаної земельної ділянки не було змінено цільове призначення.

Тому суд відхиляє доводи представника відповідача про належність майна відповідачці та доводи щодо правомірності здійснення будівництва саме відповідачкою з посиланням на будівельний паспорт на забудову земельної ділянки ОСОБА_4 № 348 від 17 грудня 2018 року. суд розцінює вказаний доказ як недопустимий, оскільки в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка для будівництва не надавалася (цільове призначення не змінювалося).

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. Поділу можуть підлягати тільки матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15 та Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 61-44133св18.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 722/823/17-ц (провадження № 61-45361св18).

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом відповідачка витратила на будівництво 168 тис. грн., а також їй належали матеріали та обладнання використані при будівництві фундаменту будинку, а згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №187 від 24.10.2024 року вартість будівельних робіт, матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку з прибудованою господарською будівлею котельні, які збудовані на земельній ділянці площею 0,2500га з кадастровим номером :01:001:0971 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна, ділянка), яка належить ОСОБА_4 , що знаходиться в АДРЕСА_1 складає: 1 080 700,74 грн.

Тобто частка позивача значно більша, ніж та, на яку він просить визнати за ним право власності, проте суд не вправі вийти за межі позовних вимог.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 321, 329 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будівельні та витратні матеріали, які були використані ним для здійснення будівництва будівлі житлового будинку та господарської споруди на АДРЕСА_1 , що зазначені в локальному кошторисі на будівельні роботи № 02-01-01 в розмірі 57/100 частин.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 лютого 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: