Справа № 172/1820/24
Провадження № 2/172/802/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 року Васильківський районний суду Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2012 року ОСОБА_1 підписав заяву з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банком на підставі договору відкритий картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 29000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісії, пеню на умовах, передбачених договором.

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі визначеній у договорі. Однак останній, в порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.08.2024 року утворилася загальна заборгованість за кредитом у сумі 36817,79 грн. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою від 22.10.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження, то розгляд справи здійснювати у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, оскільки на даний час у нього немає фінансової можливості сплатити борг.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Суд встановив, що 29.10.2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що йому вони були надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з підписаним між ним та позичальником кредитним договором ОСОБА_1 видавалися кредитні картки, починаючи з 29.10.2012 року і до 29.12.2021 року (дня останнього перевипуску картки), термін дії якої до 01/26, а також, починаючи з 29.10.2012 року був встановлений кредитний ліміт в сумі 2800,00 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався та зменшувався протягом всього часу користування кредитними картками. Останнє збільшення ліміту відбулося 28.01.2021 року на суму до 29000,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.08.2024 року становить 36817,79 грн., яка складається із: 28969,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7847,80 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29.10.2012 року, посилається на Паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. Однак вказані вище документи не підписані відповідачем, а у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил від 29.10.2012 року не зазначений вид кредитної карти, яку отримав відповідач. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці документи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, укладаючи кредитний договір. Відсутні також і докази того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів у зазначеному в цих документах розмірі і способі нарахування, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У зв`язку з викладеним Паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які долучені позивачем до справи, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц , які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом з тим, з виписки за договором № б/н за період з 29.10.2012 по 04.09.2024 року видно, що позичальник ОСОБА_1 за весь час користування кредитною карткою здійснював операції зі зняття готівки та поповнення готівкою кредитної картки в банкоматах/терміналах самообслуговування Приватбанку, а також здійснював покупки через термінали в магазинах, аптеках тощо, перекази грошових коштів на власну картку та поповнення мобільного телефону, сплачував за рахунок кредитних коштів за інші послуги.

Вказане свідчить про активне користування позичальником кредитними коштами та часткове погашення в подальшому заборгованості за кредитом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, той факт, що відповідач фактично користувався кредитними коштами, що доведено належними та достатніми доказами, ту обставину, що позивачем не надані докази, які містили б умови про розмір нарахованих процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 553, 610, 611, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2012 року в сумі 28969 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 99 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 28969,99 грн.

3. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк