Провадження № 2/466/890/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Ханас С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали в суд позов до ОСОБА_3 , з участю третьої особи третьої Львівської державної нотаріальної контори, в якому просять: постановити рішення про визначення ідеальних часок у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши, що всім співвласникам дана квартира належала у рівних частках по 1/4. Визначити частку ОСОБА_2 2/4 частка вказаної квартири. Визначити частку ОСОБА_3 1/4 частка вказаної квартири. Визначити частку ОСОБА_1 1/4 частка вказаної квартири.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 07 березня 2003 року позивачі та відповідач по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Крім нас, співвласником даної квартири була мама позивачки ОСОБА_4 , 1946 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем до її майна є донька позивачка по справі.

26.11.2013 року Третьою Львівською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого позивачка спадкувала 1/4 частку у квартирі за адресою : АДРЕСА_1 .

На даний час позивачка ОСОБА_2 має намір укласти договір дарування своїх часток у квартирі в користь позивача по справі ОСОБА_1 , однак частки не виділені, а відповідач не бажає у добровільному порядку підписати договір про розподіл часток у квартирі.

Так, як квартира первинно була приватизована на 4 осіб то кожному у даній квартирі належало по 1/4.

На даний час так, як позивачка спадкувала частку своєї матері (свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2013 року спадкова справа №162/2012 зареєстровано в реєстрі за №4-782) їй належить 2/4, а позивачу та відповідачу по 1/4.

З метою вирішення спору, та захисту своїх законних прав та інтересів ми, позивачі прийняли рішення про необхідність звернення до суду з позовом про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності на квартиру.

Позивачі в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 07 березня 2003 року позивачі та відповідач по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Крім нас, співвласником даної квартири була мама позивачки ОСОБА_4 , 1946 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем до її майна є донька позивачка по справі.

26.11.2013 року Третьою Львівською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого позивачка спадкувала 1/4 частку у квартирі за адресою : АДРЕСА_1 .

Так, як квартира первинно була приватизована на 4 осіб то кожному у даній квартирі належало по 1/4. На даний час так, як позивачка спадкувала частку своєї матері (свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2013 року спадкова справа №162/2012 зареєстровано в реєстрі за №4-782) їй належить 2/4, а позивачу та відповідачу по 1/4.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 368. ЦК країни Право спільної сумісної власності Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Стаття 372. ЦК України. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 368, 372 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши, що всім співвласникам дана квартира належала у рівних частках по 1/4.

Визначити частку ОСОБА_2 2/4 частка вказаної квартири.

Визначити частку ОСОБА_3 1/4 частка вказаної квартири.

Визначити частку ОСОБА_1 1/4 частка вказаної квартири.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. Б. Білінська