У Х В А Л А

03 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 2605/17915/12

провадження № 61-710ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Красноштан Інни Леонідівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання зняти арешт з майна та грошових коштів боржника, заінтересована особа -ОСОБА_2 , та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський ВДВС) щодо незняття арештів з належного йому майна та грошових коштів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Савчука К. П. від 22 січня 2014 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 25 січня 2014 року про обтяження його нерухомого майна № 4406519;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС зняти арешт з його коштів, накладений

19 жовтня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Красноштан І. Л. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС зняти арешт з його коштів, накладений

03 грудня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Красноштан І. Л. у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

11 липня 2024 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Шевченківського ВДВС щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна та заборони його відчуження, грошових коштів.

Зобов`язано начальника Шевченківського ВДВС зняти арешт з усього належного ОСОБА_1 нерухомого майна та заборону на його відчуження, накладений 22 січня 2014 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Савчука К. П. в межах виконавчого провадження

№ НОМЕР_1, про що в Державному реєстрі речових прав міститься запис

від 25 січня 2014 року про обтяження нерухомого майна № 4406519.

Зобов`язано начальника Шевченківського ВДВС зняти арешт з грошових коштів боржника ОСОБА_1 , накладений 19 жовтня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Красноштан І. Л. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Зобов`язано начальника Шевченківського ВДВС зняти арешт з грошових коштів боржника ОСОБА_1 , накладений 03 грудня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Красноштан І. Л. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

18 грудня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу представника Шевченківського ВДВС - Красноштан І. Л. залишено без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року залишено без змін.

16 січня 2025 року представник Шевченківського ВДВС - Красноштан І. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 .

У касаційній скарзі заявницею заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до пункту 19 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання апеляційної та касаційної скарги,постановленої за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Заявлене клопотання не підлягає розгляду та не вирішується, оскільки особа, яка подає касаційну скаргу, звільнена від сплати судового збору в силу закону.

Касаційна скарга подана в строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене

в пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судового рішення

за пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що судами порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує, що, оскільки виконавче провадження завершено у зв`язку з відсутністю майна в боржника, державний виконавець не має права скасовувати арешт з майна боржника.

Суд апеляційної інстанції не застосував висновки Верховного Суду від 12 серпня 2018 року в справі № 569/17603/18, від 28 квітня 2020 року в справі

№ 480/3452/19, від 04 серпня 2020 року в справі № 200/13920/19-а, від 11 серпня 2021 року в справі № 300/3260/20від 09 грудня 2021 року в справі № 520/7192/20, від 22 грудня 2021 року в справі № 634/292/21, .

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови в відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови в відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Красноштан Інни Леонідівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року.

Витребувати з Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 2605/17915/12 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання зняти арешт з майна та грошових коштів боржника, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська