ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6120/24Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/95/25 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого Гірського Б.О.

суддів Костіва О.З., Храпак Н.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/6120/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року (ухвалене судею Дзюбичем В.Л.) в справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось в суд із вказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначали, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 22.01.2020 року (далі Договір).

Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач також підтвердила, що ознайомлена та отримала у мобільному додатку примірники зазначених документів та зобов`язалася виконувати умови Договору. Крім того, в Анкеті-заяві позичальник підтвердила, що усе листування щодо Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов Договору.

Посилались на те, що виконали свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у сумі 70000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Однак, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам Договору належним чином покладені на неї зобов`язання не виконала, порушила умови Договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 15.01.2024 складає 38 257, 39 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 38 257, 39 грн.

Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.01.2020 року в сумі 38 257, 39 грн..

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Вказує на те, що приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком. Умови і правила, крім тих, що надавались та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Вважає, що підписанням Анкети-заяви клієнт підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Зазначає, що клієнт беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (пункт 3 Анкети-заяви).

Стверджує, що в Анкеті-заяві зазначено, що клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Вказує на те, що Умови і правила обслуговування, опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Звертає увагу на те, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети-заяви).

Вважає, що зазначене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою договору.

Вказує на те, що відповідач надавав свою згоду із змінами, доповненням до Договору про надання банківських послуг від 22.01.2020 року, оскільки неодноразово проводив банківські операції із використанням власної картки.

З посиланням на ч.9 ст. 83 ЦПК України, вважає, що у разі якщо доказ є публічно доступним немає необхідності та обов`язку долучати такий доказ у паперовому вигляді до матеріалів справи, а тому посилання суду першої інстанції на недоведеність банком, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними.

Зазначає, що доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Зазначає, що жодних умов і правил надання банківських послуг, а також тарифів вона не підписувала, а умовами анкети-заяви таких умов як нарахування відсотків, пені, комісії та штрафів, не передбачено.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 22.01.2020 року, в якій просила відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, позичальник погодилась з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погодилась з тим, що про зміну дозволеного розміру кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В пункті 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідач просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку.

В пункті 11 Анкети-заяви відповідач просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (а.с.12).

До позовної заяви долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, затверджених Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, що набуває чинності з 27.11.2021 року, та Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.13-30).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 22.01.2020 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 15.01.2024 становить 38257,39 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 38257,39 грн; заборгованості за відсотками 0,00 грн, заборгованості за пенею 0,00 грн (а.с.8-11).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банком не було погоджено із відповідачем сплату процентів за користування кредитними коштами, які водночас були включені в заборгованість за тілом кредиту.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (роботодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту, та Тарифів, а також підтвердження факту їх підписання відповідачкою.

Долучені до позовної заяви Умови і правила не містять підпису відповідачки, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що саме з цими умовами та тарифами ОСОБА_1 була ознайомлена, розуміла їх та погоджувалась з ними, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22 січня 2020 року шляхом підписання заяви-анкети і відповідно відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Сама ж підписана відповідачкою анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 22 січня 2020 року, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду про неможливість застосування до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки кредитор (позивач) всупереч вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank знаходяться в публічному доступі та суд не був позбавлений можливості ознайомитися з чинною їх редакцією, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок подання доказів покладено саме на сторін. Збирання доказів не є обов`язком суду.

Частиною 9 ст. 83 ЦПК України, на яку посилається Банк, визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Тобто дана норма не звільняє позивача від обов`язку подання суду в паперовій формі доказів, які є в публічному доступі.

Що стосується безпосередньо оцінки Паспорту споживчого кредиту, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Так, в Паспорті споживчого кредиту зазначена інформація з основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача виходячи з суми кредитного ліміту, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання (невиконання) зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Крім того, в даному Паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Тобто, Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Таким чином, наявність у позивача Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, який не підписаний безпосередньо боржником ОСОБА_1 без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не можуть бути підставою для стягнення заборгованості з урахуванням відсотків які були списані з рахунку.

Тобто, відсутні докази того, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Крім цього, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`являв.

Такі висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Крім цього, у вказаній постанові Верховний Суд посилається на висновки Верховного Суду, що містяться у постанові від 09.01.2020 року у справі № 643/5521/19 і Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 та підтверджує, що судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку.

Разом з тим, незважаючи на те, що Анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про стягнення відсотків за несвоєчасну сплату кредиту, згідно з наданою банком випискою по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що заборгованість за тілом кредиту частково формувалась за рахунок списання банком нарахованих протягом усього часу відсотків за користування кредитом, зокрема на суму 34 077, 05 грн. (348,65 + 451,93 + 709,48 + 1100,90 + 1437,20 + 1603,66 + 1551,14 + 1598,93 + 1563 + 1631,91 + 1592,47 + 1484 + 1662,27 + 1565,94 + 1628,12 + 1554 + 1611,32 + 1586,89 + 1584,30 + 1609,30 + 1496,70 + 1594,02 + 1632, 08 + 1478,84).

Так, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з тіла кредиту.

Такі висновки узгоджуються з практикою ВС у постанові від 12.02.2020 у справі № 365/159/19, а також від 02.12.2020 у справі № 161/5267/20.

Разом з тим, із виписки по особовому рахунку, яка є первинним документом, який відображає весь рух грошових коштів по рахунку відповідача, навіть з урахуванням того, що нараховані відсотки Банком були включені в заборгованість за тілом кредиту, вбачається, що відповідачкою здійснювалось систематичне поповнення карткового рахунку, а заборгованість за тілом кредиту відсутня, оскільки після останньої операції, яка мала місце 29.12.2023 року, залишок на рахунку становить 542,61 грн.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, оскільки створений самим позивачем, а тому не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки інформація зазначена в ньому не узгоджується із випискою по особовому рахунку, яка є первинним документом.

Доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» про те, що ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та погодилась з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення, не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачкою не підписані, в тому числі і електронним цифровим підписом і не були надіслані відповідачці на її електронну адресу, тому, згідно із висновками, які викладені в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Храпак Н.М.

Костів О.З.