Справа № 372/4845/24
Провадження № 2/368/211/25
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"03" лютого 2025 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

Серкретар судового засідання - Токовенко Н.О.

За участі:

Представник позиача - адвокат Ступак Т.О.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2024 року на адресу Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в прохальній частині якого позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

1. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заборгованість за договором позики в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) грн.

2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) та 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00коп.) витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права:

- 01 лютого 2024 року між ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) та ОСОБА_2 (далі по тексту Відповідач) укладено договір позики - Розписки (копія договору додається, оригінал знаходиться у Позивача).

Згідно з умовами договорів позики (далі по тексту Договори) Відповідач спочатку отримав в якості позики від Позивача грошові кошти в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), які він зобов`язався повернути Позивачу до 01.08.2024 року.

Пізніше, 23.04.2024 року Відповідач отримав в якості позики від Позивача ще грошові кошти в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень 00 коп.), які він зобов`язався повернути Позивачу до 01 травня 2024 року.

Таким чином, станом на 28.08.2024 року Відповідачем було отримано позику від Позивача на загальну суму 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей..

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 03 вересня 2024 року позика Відповідачем на користь Позивача не повернута. Тому Позивач вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 6 ст.19 ЦПК України малозначними справами, є:

- справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб:

- справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На виконання вимог ст. 175 ЦПК повідомляє:

- Позивач та Відповідач не зареєстровані в електронному суді, представник Позивача, адвокат Ступак Т.- зареєстрована;

- Заходи досудового врегулювання спору не здійснювалися, так як Позивач має бажання розірвати шлюб, та не хоче продовжувати подружнє життя з Відповідачем;

- Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, не здійснювалися;

- Оригінали письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви перебувають у заявників;

- Позивачем не подано іншого позову до цього ж Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- Орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає: сплачена суму судового збору в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) (0,8 *2 500.00грн.) та 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00коп.) витрати на професійну правничу допомогу.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених п. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

С удовий збір сплачено онлайн згідно з Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ зі змінами через ДП «Інформаційні судові системи» Державна судова адміністрація України в постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18, № 922/445/19.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 612, 624, 629, 1046, 1047 Цивільного кодексу України ст. ст. 175, 176, 177, 258, 259 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги).

04.09.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи була визначена суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., присвоєно, - справа № 372/4845/24, провадження № 2 - 2099/24.

05.09.2024 року Обухівським районним судом Київської області (під головуванням судді Сташкків Т.Г.) винесено ухвалу, згідно якої:

1. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - передати на розгляд за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області, за адресою: 09201, Київська обл., Обухівський р-н., м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3.

2. Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно мотивувальної частини вищевказаної ухвали про визначення підсудності:

- До Обухівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу було передано для розгляду судді Сташків Т.Г.

05.09.2024 року, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, - відповідача.

Так, згідно відповіді № 771018 від 05.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з реформою децентралізації, яка відбулася на підставі постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807- IX, що набула чинності, з 19.07.2020 змінився адміністративно- територіальний поділ Київської області зі збереженням її загальних меж, було ліквідовано Києво-Святошинський район Київської області та, зокрема, утворено Обухівський район (з адміністративним центром у місті Обухів) у складі територій Богуславської міської, Васильківської міської, Кагарлицької міської, Козинської селищної, Миронівської міської, Обухівської міської, Ржищівської міської, Української міської, Феодосіївської сільської територіальних громад.

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ.

Відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України у листі від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке раніше входило до складу Кагарлицького району Київської області, тому справа не підсудна Обухівському районному суду Київської області.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що дана цивільна справа повинна розглядатися за правилами ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача.

Відповідно до вимог ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що справу необхідно передати на розгляд за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місця проживання відповідача.

03.10.2024 року дана справа надійшла на адресу Кагарлицького районного суду Київської області.

03.10.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 372/4845/24, провадження № 2/368/784/24.

25.10.2024 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 20.11.2024 року.

20.11.2024 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 15.01.2025 року в зв`язку з неявкою сторін.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.01.2025 року, позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - проте, - з`явилася його представник, - авдокат Ступак Т.О .

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15.01.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Ступак Т.О., - позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник позивача вважала за можливе провести підготовче судове засідання без участі позивача та відповідача, відповідно, - просила суд провести підготовче судове засідання, по результатах якого закрити підготовче провадження у даній справі та призначити справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви, - на день та час, який буде визначений судом.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.01.2025 року, відповідач ОСОБА_2 , - не з`явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - шляхом направлення поштового відправлення з повідомленням про вручення та поміщенням оголошення на офіційному веб - сайті суду.

Відповідач ОСОБА_2 не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, - в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження.

Відповідач ОСОБА_2 не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність.

Враховуючи вищевикладені обавини справи (в частині неявки в засідання відповідача), - суд визнав чергову нявку відповідача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 15.01.2025 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

15.01.2025 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (без участі позивача, без участі відповідача, - за участі представника позивача), по результатах проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви на 09 год. 00 хв. 03.02.2025 року.

В судове засідання, яке відбулося 03.02.2025 року, позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - проте, - з`явилася його представник, - авдокат Ступак Т.О .

В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Ступак Т.О., - позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача обгрунтовувала свою правову позицію щодо необхідності задоволення позову обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в повному обсязі в мотивувальній частині даного рішення.

Представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи (в зв`язку з неявкою відповідача), - з винесенням заочного рішення при цьому представник позивача зазначила, що процесуальні наслідки винесення заочного рішення - їй зрозумілі.

В судове засідання, яке відбулося 03.02.2025 року, відповідач ОСОБА_2 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_2 не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, - в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження.

Відповідач ОСОБА_2 не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність.

Враховуючи вищевикладені обавини справи (в частині неявки в засідання відповідача), - суд визнав нявку відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбулося 03.02.2025 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, яка не перешкоджала проведенню судового засідання.

Також відповідача ОСОБА_2 в судове засідання (загалом - третю неявку в судові засідання в даному цивільному провадженні), - суд визнав неявку відповідача в судове засідання, яке відбулося 03.02.2025 року, - як за підставу для проведення заочного розгляду справи, - з винесенням заочного рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, яка позов підтримала та просила його задовольнити, дослідивши матеріали справи, - приходить до висновку щодо задоволення позову в повному обсязі, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з позиції представника позивача в судовому засіданні, - сторона позивача (представник позивача - авдокат), - не заперечувала проти заочного розгляду справи, та, відповідно, - винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явився 3 (тричі) поспіль.

Відповідач не надіслав на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надіслав заяву про відкладення слухання справи, не подав відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслав заяви про слухання справи у його відсутності, відповідно, - його неявку в судові засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та, відповідно, такою, яка не перешкоджає заочному розгляду справи по суті без участі відповідача, - з винесенням заочного рішення.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

- Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - згідно відповіді № 771018 від 05.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, - вбачається, що відповідач по справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно з реформою децентралізації, яка відбулася на підставі постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807- IX, що набула чинності, - з 19.07.2020 змінився адміністративно - територіальний поділ Київської області зі збереженням її загальних меж, було ліквідовано Києво-Святошинський район Київської області та, зокрема, утворено Обухівський район (з адміністративним центром у місті Обухів) у складі територій Богуславської міської, Васильківської міської, Кагарлицької міської, Козинської селищної, Миронівської міської, Обухівської міської, Ржищівської міської, Української міської, Феодосіївської сільської територіальних громад.

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ.

Відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України у листі від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, - місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке раніше входило до складу Кагарлицького району Київської області, тому справа не підсудна Обухівському районному суду Київської області, а підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області.

Відповідно до вимог ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, - справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області територіально, - як суду загальної юрисдикції першої інстанції.

Відповідно, враховуючи місце реєстрації та відоме останнє місце проживання відповідача ОСОБА_2 , та враховуючи положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28, ст. 32 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце складна (змішана) підсудність, - підсудність за місцем проживання відповідача - фізичної особи, та за відомим останнім місцем проживання фізичної особи - відповідача.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець селище Володарка Володарського району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 13 грудня 2007 року Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

- відповідачем по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, громадянин України, паспорт громадянина України, - ID - картка № НОМЕР_5 , виданий 16.08.2023 року органом 3237, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Так, з огляду на матеріали справи, - суд констатує ту обставину, що спір між сторонами виник в галузі зобов`язального права (зокрема, - відносини договору позики), що регулюється нормами ЦК України.

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- 01 лютого 2024 року між позивачем, - ОСОБА_1 , та відповідачем, - ОСОБА_2 укладено договір позики на підставі письмової розписки (копія договору міститься в матеріалах справи, а оригінал, - знаходиться у Позивача).

Згідно з умовами договорів позики (далі по тексту Договори) Відповідач спочатку отримав в якості позики від Позивача грошові кошти в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), які він зобов`язався повернути Позивачу до 01.08.2024 року.

Пізніше, 23.04.2024 року Відповідач отримав в якості позики від Позивача ще грошові кошти в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень 00 коп.), які він зобов`язався повернути Позивачу до 01 травня 2024 року.

Таким чином, станом на 28.08.2024 року Відповідачем було отримано позику від Позивача на загальну суму 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Станом на 03 вересня 2024 року, (станом на час подання позовної заяви до суду), та станом на момент винесення рішення (03.02.2025 року), - позика Відповідачем на користь Позивача не повернута, що дає суджу підстави застосувати до даного спору наступні норми права.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьо Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеі родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦКУ).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, на підставі вказаних положень цивільного законодавства між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини.

Як вказувалося судом вище, - сума боргу відповідачем не повернута позивачеві.

Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Таким чином, наявність у позивача оригіналу розписки про отримання позичальником суми позики, і є свідченням прострочення боржника.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63 цс 13, який є обов`язковим для судів при розгляді даної категорії справ, встановлено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з положеннями ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданая йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно з положенням ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Щодо неповернення боргу в строки, які вказані відповідачем власноручно в його борговій розписці, то суд зазначає, одностороння відмова від виконання зобов`язання в силу ст.. 525 ЦК України, - не допускається.

Так, дійсно згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Дійсно, згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов 'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства та враховуючи, що Відповідач ОСОБА_2 взяті в позивача ОСОБА_1 , - в борг кошти до цього часу не повернув, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) грн.

Отже, - враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, та норми права, використані судом, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 16, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають договірні відносини що стосуються зобов`язального права, зокрема, - відносини щодо укладеного договору позики грошових коштів, які врегульовано нормами ЦК України.

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, - наступні норми права, - ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов підлягає до задоволення в повному обсязі, - шляхом винесення рішення;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 430 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися;

- судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

З огляду на вищевказані норми права, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які поніс позивач у виді сплаченого судового збору та професійну правничу допомогу адвоката.

Факт сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору при поданні позовної заяви підтверджується квитанцією про оплату № 37Z3 - E75F - 9RYE, з якого вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Також в матеріалах спрви містяться документи, які підтверджують ту обставину, що позивачем понесено судові витрати в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.), а саме, - витрати на професійну правничу допомогу, ( договір про надання правничої допомоги, додатковий договір, квитанція про сплату коштів на правову допомогу, акт прийому виконаних робіт).

З матеріалів справи (що стосуються судових витрат), судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати в рамках даного цивільного провадження на загальну суму 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп, які і мають бути стягнені за судовим рішенням з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст. 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, паспорт громадянина України, - ID - картка № НОМЕР_5 , виданий 16.08.2023 року органом 3237, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- на користь фізичної особи, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селище Володарка Володарського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 13 грудня 2007 року Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), -

- кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) грн., - заборгованості за договорами позики від 01.02.2024 року та 23.04.2024 року.

Стягнути з фізичної особи, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, паспорт громадянина України, - ID - картка № НОМЕР_5 , виданий 16.08.2023 року органом 3237, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- на користь фізичної особи, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селище Володарка Володарського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 13 грудня 2007 року Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), -

- кошти в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп., - судових витрат, - судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп та 5000 (п`ять тися) грн. 00 коп., - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.