Унікальний номер справи 1007/3676/2012
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6676/2025
Головуючий у суді першої інстанції В.О. Василишин
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., перевірив виконання вимог статті 356 ЦПК України щодо форми і змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернулась 13.01.2025 з апеляційою скаргою з пропуском строку, визначого статтею 354 ЦПК України. Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянт не порушує.

Апеляційне провадження не може бути відкрите Київським апеляційним судом з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.Ухвалу постановлено судом за відсутності заявника.

Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року надіслано ОСОБА_1 на електронну пошту 08.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 157).

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що 10.01.2025 випадково, перевіряючи папку «СПАМ» на своїй електонній пошті дізналася про оскаржувану ухвалу.

Апеляційну скаргу до суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подано13.01.2025 через підсистему «Електронний суд» із пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

У апеляційній скарзі особа, яка її подала не порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу і особи, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, та підстави, вказані у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апелянтом подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання зазначено, що апелянт звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Вирішення питання щодо звільнення сторони від сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини третьої ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний аналіз зазначеного Закону та статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 цього Закону, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів").

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що від сплати судового збору за подання позовів, апеляційної (касаційної) скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів. Тобто, відповідачі при поданні апеляційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин мають сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав, як споживачів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Отже, вимога про оплату судового збору не є перепоною для звернення до суду та не порушує гарантованого права сторони на судовий захист, а направлена на відшкодування витрат, які несе держава, для забезпечення здійснення правосуддя.

Статтею 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За таких обставин, встановлення діючим законодавством права на апеляційний перегляд справи, не може бути підставою для невиконання особою, яка бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, норм законодавства, які визначають дотримання певних умов для здійснення такого права, зокрема, сплату судового збору, що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Отже, вимога сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не суперечить судовій практиці Європейського суду з прав людини і не може вважатися перешкодою у доступі до правосуддя.

Згідно п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою необхідно сплатити 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір підлягає оплаті у розмірі 484,48 грн (605,60 х 0,8).

З урахування зазначеного, особі, яка подала апеляційну скаргу необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 484,48 грн за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026010, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Особі, яка подала апеляційну скаргу слід надати Київському апеляційному суду документ про сплату судового збору у вказаному розмірі та на зазначені реквізити.

При цьому суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, а саме суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки останньої. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу надається строк для усунення зазначених в ній недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду.

Керуючись статтями356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року, залишити без руху, надавши особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подачі заяви, в якій вказати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та для усунення інших недоліків зазначених в даній ухвалі, протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Роз`яснити, якщо заяву із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави будуть визнані неповажними, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі неусунення інших зазначених в ухвалі недоліків апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач