У Х В А Л А

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 333/8394/23

провадження № 61-12084св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року в складі судді Ковальової Ю. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року в складі колегії суддів Кочеткової І. В., Кухаря С. В., Трофимової Д. А. та касаційну скаргу представника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, - Коваленка Юрія Миколайовича на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року в складі колегії суддів Кочеткової І. В., Кухаря С. В., Трофимової Д. А.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви і рішень судів

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (далі - ТУ ДБР у м. Мелітополі), Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, та прокуратури, в якому просив стягнути 1 198,80 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент ухвалення судом рішення, що на квітень 2024 року становило 9 590 400,00 грн, та відшкодувати судові витрати на правничу допомогу в розмірі 750 000,00 грн.

17 квітня 2024 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, 1 918 080,00 грн та 25 000,00 грн витрат на надання правової допомоги. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

24 липня 2024 року постановою Запорізького апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, ТУ ДБР в м. Мелітополі, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону задоволено частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, 41 890,00 грн та 3 275,90 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено. Компенсовано Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 206,40 грн. Компенсовано Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 18 519,60 грн. Компенсовано ТУ ДБР у м. Мелітополі за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 18 519,60 грн.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У серпні 2024 року представник ТУ ДБР у м. Мелітополі - Коваленко Ю. М. через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 9440,00 грн.

20 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов Д. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позиція та висновки Верховного Суду

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду заслухав доповідь судді-доповідача та вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, тому Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Касаційна скарга ТУ ДБР у м. Мелітополі містить клопотання про розгляд справи за участю представника ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному вебпорталі судової влади України.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (в письмовому провадженні), а копія судового рішення в такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Підстави для задоволення клопотання ТУ ДБР у м. Мелітополі про здійснення розгляду справи за участю його представника відсутні.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, про розгляд справи за участю його представника відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк