Номер провадження по справі 2/387/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

Позивачка звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 8878 гривень 20 копійок, моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень 00 копійок та витрати понесені на правову допомогу адвоката в розмірі 4000 гривень.

У позові позивачка зазначає, що ОСОБА_2 перебуваючи на вулиці Шевченка в селищі Добровеличківка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зустрів неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень

неповнолітньому ОСОБА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи фізичну перевагу над неповнолітнім, відповідач ОСОБА_2 , без жодних пояснень, схопив ОСОБА_3 за праву руку, таким чином обмеживши останнього здійснювати супротив. Далі ОСОБА_2 , тримаючи неповнолітнього ОСОБА_3 своїми руками, почав рух по вулиці Шевченка в напрямку вулиці Незалежності. Під час руху відповідач утримував неповнолітнього ОСОБА_3 своєю правою рукою зігнутою в ліктьовому суглобі в області шиї, при цьому спричиняючи неповнолітньому фізичний біль та неможливість вільного руху. Внаслідок зазначених дій у неповнолітнього утворилися тілесні ушкодження у вигляді синців шиї з лівої сторони. Далі, не бажаючи припинення своїх протиправних дій, ОСОБА_2 , поблизу магазину «Економ», що по вулиці Центральній, будинок 87, застосовуючи фізичну силу, повалив неповнолітнього на землю та заломивши ліву руку останнього за спину, своїм правим коліном ноги притиснув неповнолітнього до землі та продовжував утримувати, при цьому спричинивши неповнолітньому тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри на лівій поперековій ділянці та синців поперековій ділянці зліва.

Під час вказаних дій, за втручанням сторонніх осіб та працівників поліції, неправомірні дії відповідача, ОСОБА_2 було припинено. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень в потерпілого неповнолітнього ОСОБА_3 ,

відповідно до висновку судово-медичної експертизи виявлено тілесні ушкодження у вигляді

осадження шкіри на лівій поперековій ділянці та синців поперекової ділянки на шиї зліва, які

відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий неповнолітній ОСОБА_3 , перебував у тяжкому моральному стані. А з 03.01.по 08.01 2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматолого - ортопедичному відділенні КНП «ОКДЛ» КОР з діагнозом: забій, розтягнення зв`язок поперекового відділу хребта, що підтверджується копією довідки з консультативним висновком спеціаліста та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №106 (додається).

У зв`язку із зазначеним позивачем понесено значні витрати під час лікування неповнолітнього ОСОБА_3 на лікарські препарати, матеріали медичного призначення та вартість проїзду до лікарні.

Потерпілому, ОСОБА_3 , внаслідок неправомірних та протиправних дій з боку обвинуваченого, ОСОБА_2 , була заподіяна матеріальна та моральна шкода. За рахунок власних коштів купувалися ряд лікарський засобів та матеріалів медичного призначення для лікування отриманих тілесних ушкоджень на загальну суму коштів у розмірі 8 878 грн. 20 коп., про що свідчать фіскальні чеки, як розрахункові документи.

Отже позивачка вважає, що при таких обставинах, відповідач, яким є обвинувачений у справі, зобов`язаний відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду у вигляді витрат на придбання лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, які були необхідні для лікування у розмірі 8878 грн 20 коп., які були придбані потерпілому за власні кошти та підтверджується фіскальними чеками.

Крім того потерпілому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що йому завдано тілесні ушкодження, що змусило лікуватись, що супроводжувалось постійним нервовим навантаженням, стресом та нестерпним болем. Також, постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт відчував потерпілий. Зокрема, хотілося б звернути увагу на той страх, який потерпілий відчував за своє життя та можливість на завжди залишитись зкаліченим та не в повній мірі бути здатним виконувати фізичні навантаження, рухатись без болю в хребцях. Певний період часу після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий відчував постійний біль в спині. Часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому страждає не лише він, але і його близькі та знайомі йому люди. Непокоїть потерпілого постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатність в повній мірі зосередитись на основних питання його життя. Значний період потерпілий приймав ліки та препарати для видужування та покращення свого здоров`я. Потерпілий з моменту заподіяння йому шкоди та по теперішній день не може виконувати фізичні навантаження та займатись ними. Тому позивачка оцінила моральну шкоду в розмірі 200000 гривень. Також позивачка просила стягнути з відповідача витрати за правничу допомогу.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. В судовому засіданні надала аналогічні змісту позовної заяви пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 з приводу позовних вимог заперечував та зазначив, що тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_3 завдав ненавмисно. Вказані події зумовлені тим, що він бачив як неповнолітній ОСОБА_3 (якого на той момент не знав) неодноразово кидав у вікно його квартири сніжками та коли він виходив, неповнолітні втікали. Неповнолітнього ОСОБА_3 він зустрів неподалік приміщення прокуратури, якого ОСОБА_2 намагався затримати та доставити до відділення поліції. ОСОБА_1 намагався втекти, внаслідок чого ненавмисно заподіяв неповнолітньому потерпілому тілесні ушкодження під час намагання доставити його до відділення поліції.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, батьками є ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1 ( а.с.17).

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2024, який набрав законної сили 30.08.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а.с.14-16).

Згідно з квитанціями ТОВ "Ай Пі Фармація" аптека №20 встановлено, що 03.01.2024 було придбано ліки на суму 551,70 гривень; 04.01.2024 було придбано ліки на суму 465, 90 гривень; 08.01.2024 було придбано ліки на суму 1301,90 гривень ( а.с.8).

Згідно з квитанцією КНП ОКДЛ КОР від 03.01.2024 та 08.01.2024 встановлено, що позивачкою оплачено послуги перебування у стаціонарі батьків з дітьми понад 6 років на суму 220 гривень 00 копійок та консультацію лікаря орто. травматолога на суму 250 гривень 00 копійок ( а.с.9).

Згідно з квитанцією ТОВ мед.експерт Кіровоград встановлено, що 04.01.2024 було сплачено послуги за МЗКТ поперек на суму 945 гривень ( а.с.9).

Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в травмолого-ортопедичному відділенні КНП «ОКДЛ» КОР з 03.01.2024 по 08.01.2024, діагноз забій, розтягнення зв`язок поперекового відділу хребта ( а.с.18).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , висновок спеціаліста про розтягнення зв`язок поперекового відділу хребта ( а.с.19).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 №14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст.1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Суд при визначенні розміру компенсації матеріальної та моральної шкоди зазначає, що відповідно до змісту вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2024 ОСОБА_2 04.12.2023 намагався затримати ОСОБА_1 та відвести до відділку поліції, так як неповнолітній кидав сніжками у його вікно. Суд також встановив, що біля відділення поліції неповнолітній ОСОБА_1 намагався вирватися та втекти, а тому ОСОБА_2 тримаючи неповнолітнього заподіяв легкі тілесні ушкодження, а саме: осадження шкіри на лівій поперековій ділянці та синців поперекової ділянки зліва.

Зазначені ушкодження ОСОБА_1 зі змісту вироку підтверджені висновком судово-медичної експертизи Комунального закладу "Новоархангельського міжрайонного відділення «Кіровоградського обласного бюро СМЕ» від 22.12.2023 № 199 ознайомившись з протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2023, на підставі якого суд дії ОСОБА_2 кваліфікував за ч. 1 ст.125 КК України.

Таким чином, суд доходить висновку, що з ОСОБА_2 на користь позивачки необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 3734 гривні 50 копійок.

Водночас суд не приймає до уваги квитанцію ТОВ "Аваста компані" АЗС-АГЗС №43, відповідно до якої 03.01.2024 було придбано бензин на суму 1020 гривень 00 копійок та на суму 1499, 91 гривень ( а.с.8); квитанцію ПП АЗС-Будцентр від 11.01.2024, відповідно до якої було придбано бензин на суму 1499, 80 грн ( а.с.9); квитанцію ПАТ "Укрнафта" від 08.01.2024 відповідно до якої придбано бензин на суму 1000 гривень ( а.с.9); квитанцію магазину ФОП ОСОБА_7 від 04.01.2024, відповідно до якої придбано фруктовий сік на суму 124 гривні ( а.с.8).

Матеріали справи не містять інших доказів щодо розрахунку відстані між селищем Добровеличківка та м.Кропивницьким (варіанти використання автомобіля та маршрут), розрахунку витрат на переїзд з врахуванням середнього показника витрат пального на 100 км на відстань між населеними пунктами. За такого, наявність наданих фіскальних чеків на придбання пального не є належними доказами, оскільки вказані чеки не є проїзними документам в розумінні законодавства, що можуть слугувати належними підставами для відшкодування витрат. Крім того придбання соку також не відноситься до витрат на лікування потерпілого.

Що стосується компенсації моральної шкоди на користь позивачки у розмірі 200000 гривень, суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц міститься висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення».

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд зазначає, що під час визначення розміру компенсації моральної шкоди необхідно враховувати Постанову ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 який визначив декілька правових позицій, а саме :

гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду;

розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту;

тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Критерії, які суд має оцінювати при визначенні розміру моральної шкоди:

характер правопорушення (це може бути адміністративний проступок, злочин як середньої тяжкості, так і тяжкий, інше порушення цивільних прав, яке не є злочином або проступком. Оцінці також має підлягати об`єкт порушення, тобто на що правопорушення було спрямоване - на життя та здоров`я чи на майно самого потерпілого або близьких йому осіб тощо);

глибина фізичних та душевних страждань, яка визначається в залежності від особистих властивостей психіки потерпілого та характеру шкоди, яка йому завдана;

погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (тут мова йдеться як про професійну працездатність потерпілого, так і про інші навички, які втрачаються внаслідок, наприклад, заподіяння шкоди здоров`ю);

ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. За загальним правилом вина є підставою для відшкодування моральної шкоди. Отже, суд має брати до уваги як форму вини завдавача шкоди (умисел або необережність), так і наявність вини самого потерпілого. Випадки компенсації моральної шкоди незалежно від вини завдавача шкоди встановлюються ст. 1167 ЦКУ;

інші обставини, що мають істотне значення (тривалість страждань, істотність вимушених змін у способі життя потерпілого, можливість усунення негативних наслідків, які виникла в результаті посягання на права особи тощо) (стаття 23 ЦК України).

Отже суд враховує, що відповідно до змісту вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2024 та наявного висновку судового експерта, ОСОБА_2 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, а саме: осадження шкіри на лівій поперековій ділянці та синців поперекової ділянки зліва.

При визначенні розміру моральної шкоди суду не надано доказів наявності постійного болю у неповнолітнього ОСОБА_3 , запаморочення чи дискомфорту, а також не уточнено, в чому саме ці симптоми проявлялися у потерпілого (як зазначено в позовній заяві). До того ж, висновок судового експерта, на якому ґрунтується вирок суду, не містить інформації про наявні тілесні ушкодження хребців у ОСОБА_3 .

Матеріали справи не містять доказів того, що у неповнолітнього ОСОБА_3 після цих подій часто виникають емоційні спалахи, дратівливість, збудливість, а також неврози, які проявляються тривогою, страхом і нездатністю повністю зосередитись на важливих аспектах його життя.

Суд також враховує характер правопорушення ОСОБА_2 та обставини, що призвели до заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_3 . На переконання суду, внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, неповнолітній зазнав моральних страждань, які проявляються в негативних змінах у його житті, включаючи фізичні та душевні переживання.

Оцінюючи обставини справи, суд звертає увагу на мотиви дій ОСОБА_2 , зокрема намагання доставити особу, яку він вважав порушником, до відділення поліції, що призвело до заподіяння засудженим тілесних ушкоджень у зв`язку із намаганням вирватися та втекти ОСОБА_3 неподалік від приміщення відділення поліції. Виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за доцільне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень, а не 200000 гривень, як просила потерпіла.

Отже позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, подане свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та договір про надання правничої допомоги 4000 гривень.

Позивачка просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 4 000,00 гривень. Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу, а також акти виконаних робіт та наданих послуг в пропорції і затратами часу, матеріали справи не містять. Водночас позовна заява та інші процесуальні документи оформлені безпосередньо позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення щодо стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 3734 (три тисячі сімсот тридцять чотири) гривні 50 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 559 гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованитй АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.