Справа № 464/3166/24
пр.№ 2/464/409/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №3296556 у розмірі 90974 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Позов мотивує тим, що 26 листопада 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №3296556. Договір було підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно із п.п.2.1. кредитного договору кредит було надано у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19102023, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до договору факторингу №19102023 від 19 жовтня 2023 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 у розмірі 90974 грн. 80 коп., з яких: 15399 грн. 96 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 75574 грн. 84 коп. сума заборгованості за процентами. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №3296556 в розмірі 90974 грн. 80 коп., яку просить стягнути., а також 3028 грн. судових витрат щодо сплати судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте представник останнього подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих документів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 червня 2024 року позов ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 20 червня 2024 року скасовано та призначено справу до розгляду на 19 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 29 листопада 2024 року, у зв`язку з витребуванням доказів у позивача за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 12 грудня 2024 року.

02 грудня 2024 від позивача на адресу суду надійшли витребувані документи.

12 грудня 2024 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 23 грудня 2024 року.

23 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 січня 2025 року, у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

30 січня 2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 26 листопада між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №3296556 згідно якого останній отримав кредит в сумі 15400 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом.

19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19102023, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19102023 від 19 жовтня 2023 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 у розмірі 90974 грн. 80 коп., з яких: 15399 грн. 96 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 75574 грн. 84 коп. сума заборгованості за процентами.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду підписаного уповноваженими особами ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» реєстру боржників до договору факторингу №19102023 від 19 жовтня 2023 року, яким би підтверджувалося набуття позивачем права вимоги за кредитним договором №3296556 від 26 листопада 2022 року.

Наданий ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витяг з реєстру боржників до договору факторингу №19102023 від 19 жовтня 2023 року, не є належними та допустим доказом відступлення права вимоги, оскільки він містить підпис лише представника ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Крім того, за відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повинно було сплатити ТОВ «Лінеура Україна» суми фінансування, проте доказів на підтвердження сплати визначених договорами факторингу ціни продажу за отримання права вимоги до ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав грошової вимоги замість ТОВ «Лінеура Україна» за вищевказаним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26 листопада 2022 року, а відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за цим договором, у зв`язку з чим у задоволенні позову ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно відмовити.

З огляду на це, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК