Справа № 502/119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою у якій просить суд встановити факт належності їй договору дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943, складений на ім`я « ОСОБА_1 ».

В обґрунтування своєї заяви вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943. Однак у вказаному договорі вказано ім`я обдаровуваного ОСОБА_1 , а в паспорті громадянина України вказано ім`я ОСОБА_1 . Тобто при посвідченні договору було допущено помилку в написанні по батькові заявниці.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, у заяві просила про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи - Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеській області в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943. Однак, у зазначеному договорі невірно зазначено поббатькові обдаровуваної особи заявниці, як - «ОСОБА_2 ».

В паспорті громадянина України НОМЕР_1 , ПІБ заявниці вказано, як « ОСОБА_1 ».

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 у договорі дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943, та прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 в паспорті громадянина України, належить одній й тій самій особі - ОСОБА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності ОСОБА_1 договору дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 315, 319 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , договору дарування житлового будинку від 29.07.1998, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М. за реєстраційним № 1943, складений на ім`я « ОСОБА_1 ».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков