Провадження № 2-др/947/16/25
Київський райсуд м. Одеси
У складі судді Луняченка В.О.,
При секретарі Макаренко Г.В.,
За результатами розгляду якої, Київським районним судом м.Одеса 26.12.24 року постановлено рішення, яким позов Житлово- будівельного кооперативу «Центральний 18» про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги задоволений та судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Центральний-18» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, за період з 01.04.2021 по 01.03.2024, у розмірі 52 637 ( п`ятдесят дві тисячі шістсот тридцять сім ) гривень 83 копійки, з яких 50 698,89 грн. - основний борг, 561,84 грн. 3% річних, а 1 377,10 грн. інфляційні збитки за час прострочення грошового зобов`язання, а також судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 3028,00 грн.
Також судом роз`яснено порядок звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат.
01.01.24 року до суду надійшла заява представника позивача ЖБК «Центральний 18» адвоката Тельпіс Я.І. про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, оскільки при ухваленні рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме в частині відшкодування судових витрат - витрат на правничу допомогу у розмірі 8500,00 гривень.
Частина 3 ст. 270 ЦПК України наголошує на те, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Справа розглянута за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
Суд дослідив надані докази і наведені сторонами доводи і дійшов висновку, що заява про компенсування судових витрат підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Положення ст. 133 ЦПК України судових витрат регламентує види судових витрат, відповідно до ч. 1, якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. ( ч. 2) Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; ( ч.3) До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово- комунальні послуги, ніс витрати на професійну правничу допомогу: витрати пов`язані з підготовкою та розглядом справи про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги 6500 гривень та можлива сплата гонорару в разі успіху 2000 гривень, загалом 8500,00 гривень.
Також зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За правничою допомогою позивач звернувся до адвоката Тельпіс Я.І., з якою 29.03.2024 року укладено договір про надання професійної правової допомоги.
Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача своєчасно ставилось питання перед судом про розподіл судових витрат, однак відповідний опис витраченого часу та вартості виконаних робіт представником позивача надано окремо з відповідною заявою про розподіл судових витрат у терміни передбачені чинним законодавством.
Відповідно до договору від 29.03.2024 про надання професійної правової допомоги виконавцем договору - її надано.
Вартість наданих послуг становить 8500,00 гривень, яка підтверджена наданим суд завчасно попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат та детальним описом наданих послуг.
Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
З огляду на викладене вимоги представника позивача щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, доведеним і підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. А відповідно до ч.2 п.2 цієї ж статті у разі відмови в позові на позивача.
Керуючись п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд
Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В. О. Луняченко