Справа №751/6414/21
Провадження №2/751/413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та втрат від інфляційних процесів,

В С Т А Н О В И В :

02.09.2021 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулось з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 24448 грн. 30 коп. за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року, 3% річних у сумі 500,35 грн., а також втрати від інфляційних процесів у сумі 671,06 грн. та 2270,00 грн. судового збору (а.с. 1-4).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення, в тому числі і за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ № 630, на підставі ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір є договором приєднання. В порушення вимог чинного законодавства відповідач не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 24448 грн. 30 коп. за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року. В обґрунтування вимог посилаються на ст.ст.11, 509 ЦК України.

Ухвалою суду від 17.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 18).

17.01.2021 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 25-29), у якому просить: застосувати до позову строк позовної давності; відмовити позивачу у стягненні з нього заборгованості в повному обсязі за відсутності правових підстав. Заперечення відповідача проти позову зводяться до того, що він не заключав з позивачем основного типового договору про надання послуг з централізованого опалення, а, відтак, позивач не є виконавцем послуг, а він індивідуальним споживачем. Також відповідач пояснює, що він є мало імущим пенсіонером з 2015 року, одиноким, житло у нього мінімальне. У наданні субсидії йому відмовляють, оскільки наявна заборгованість по комунальним послугам.

28.01.2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 34-37), а 31.01. 2022 року відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив (а.с. 41-42).

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 та ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 14.02.1985 року (а.с. 17), та є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, які надає АТ «Облтеплокомуненерго».

Згідно з довідкою від 26.03.2019 року №652 за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води на підставі відповідних Постанов НКРЕКП встановлені тарифи для населення по АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» (а.с.12).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна сума боргу за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року складає 24448 грн 30 коп. (а.с. 6-7).

Згідно розрахунків на суму простроченої заборгованості за надані послуги з опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , нараховані 3 % річних за період з 21.08.2017 року по 20.02.2020 року у розмірі 500 грн 35 коп (а.с. 8) і інфляційні втрати за період з 01.09.2018 року по 31.05.2019 року у розмірі 671 грн 06 коп (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язальні відносини між сторонами врегульовані законодавством у сфері надання і споживання послуг з опалення, а саме Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та питної води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями.

Згідно з ч. 2 ст. 634 ЦК України сторона, яка приєдналася, наділяється правом вимагати зміни або розірвання договору приєднання, навіть, при формальній законності його змісту, у випадку: 1) якщо внаслідок укладення договору вона позбавляється прав, які звичайно мала; 2) якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання; 3) якщо в договорі містяться інші умови, що є явно обтяжливими для сторони, яка приєдналася.

У відповідності до ст. 633, ч. 1, 2 ст. 634, ст. 642 ЦК України споживач вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуг, якщо не подав письмові заперечення проти приєднання до нього, фактично користувався послугами та здійснював оплати за надані послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не подав письмові заперечення проти приєднання до публічного договору, фактично спожив теплову енергію через мережі AT ОТКЕ у спірний період частково здійснив оплату за спожиту теплову енергію, отримував субсидію, яка також спрямована на оплату за послуги з централізованого опалення, то вважається, що він прийняв пропозицію укласти договір на запропонованих AT ОТКЕ умовах.

Крім цього, оскільки відповідач споживав надані послуги, не відмовився від них у законному порядку, то згідно ст.ст. 205, 901-903 ЦК України договір про надання послуг з централізованого опалення та ГВП між сторонами фактично відбувся (конклюдентний договір).

Отже договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та ГВП є укладеним з відповідачем.

З огляду на зазначене, факт укладання договору приєднання не повинен підтверджуватись будь-якими підписами з боку відповідача.

Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 20 зазначених Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки заборгованості, 3% річних та втрат від інфляційних процесів (а.с. 6-7, 8, 9) відповідачем не спростовані в належний та допустимий спосіб, а отже суд з ними погоджується.

Проте, при вирішенні справи суд приймає до уваги те, що у відзиві на позовну заяву відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно зі ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

З матеріалів вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого опалення виникла за період з 01.09.2013 до 30.06.2021 року.

Хоча відповідач періодично сплачував за надані послуги, однак суд не визнає такі дії переривання перебігу позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник учинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та розрахунок боргу позивача, в якому немає призначення платежів відповідача, суд доходить до переконання, що періодична сплата відповідачем наданих послуг не свідчить про визнання свого боргу, а тому відсутні підстави для переривання перебігу позовної давності.

Позивач звернувся до суду лише 02.09.2021 року, тобто з порушенням строку позовної давності.

У зв`язку з цим, беручи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та на підставі частини четвертої ст. 267 ЦК України відмовити у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості до початку перебігу трирічного строку тобто до 02.09.2018 року.

Отже, підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 02.09.2018 до 30.06.2021 (в межах заявлених вимог) в сумі 17437,96 грн, 3% річних за період з 02.09.2018 по 21.01.2020 (в межах заявлених вимог) в сумі 422,11 грн, втрат від інфляційних процесів за період з 02.09.2018 по 31.05.2019 (в межах заявлених вимог) в сумі 671,06 грн., розмір яких за вказані періоди підтверджено відповідними розрахунками боргу, наданими позивачем.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. (а.с. 5).

Враховуючи, що позов задоволено частково, не надання відповідачем доказів на підтвердження наявності підстав, визначених Законом України «Про судовий збір», для звільнення його від сплати судового збору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1641,93 грн. (2270х(17437,96+422,11+671,06)/25619,17).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 256, 267, 525, 526, 610 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р № НОМЕР_2 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553, код 03357671) заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 02.09.2018 до 30.06.2021 в сумі 17437 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код 03357671) 3% річних за період з 02.09.2018 до 20.02.2020 в сумі 422 (чотириста двадцять дві) грн. 11 коп. та втрати від інфляційних процесів за період 02.09.2018 по 31.05.2019 в сумі 671 (шістсот сімдесят одна) грн 06 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код 03357671) 1641 (одну тисячу сорок одну) грн 93 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (місцезнаходження: вул. Реміснича, буд. 55Б, м. Чернігів, 14000, )

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко