Справа № 386/10/25
Провадження № 2/386/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Гут Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Сигляка Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до відповідача Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Сигляк Володимир Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 02.01.2025 року звернувся до суду з позовною заявою до Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мінськ, республіка Білорусь померла ОСОБА_2 , яка за час свого життя заповітом від 18 квітня 2005 року, посвідченого секретарем Люшнюватської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, Т.І. Ошурко, заповіла належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 3,52 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 3,5185 га., яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту серії І-КР № 015508, виданого 25 грудня 2001 року. Представник позивача вказує, що Державний акт серії І-КР № 015508, виданий 25 грудня 2001 року, було втрачено, про що позивачем зроблено відповідне повідомлення у місцевому друкованому засобі масової інформації.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні. Представник позивача зазначає, що Рішенням Голованіського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2021 року в справі № 386/254/21, позивачеві поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Р. Білорусь м. Мінськ. Позивач у встановлений законом строк 23.09.2021 року звернулась до Державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Бурдейної Г.І., із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Строк для подання заяви про прийняття спадщини визначений Рішенням Голованіського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2021 року в справі № 386/254/21 після смерті ОСОБА_2 закінчився 20 листопада 2021 року, а тому позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Представник позивача вказав, що 23 вересня 2021 року позивач звернулась до Державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Бурдейної Г.І., із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме: оригіналу державного акта на земельну ділянку, який належав ОСОБА_2 . У звязку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 328, 1216, 1222 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,5185 га., кадастровий номер :02:000:0008, яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 06.01.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача по справі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 10.01.2025 рекомендованого листа з судовою повісткою.

Відповідачем до суду подано клопотання від 16.01.2025 року, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі. Відзив до суду відповідачем не подавався.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Мінськ, республіка Білорусь померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 14.10.2010 року, відділом запису актів громадянського стану Мінського міського виконавчого комітету.

Заповітом від 18 квітня 2005 року, посвідченого секретарем Люшнюватської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області Ошурко Т.І., ОСОБА_2 , заповіла належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 3,52 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Голованіського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2021 року в справі № 386/254/21, позивачеві поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Р. Білорусь м. Мінськ.

Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 20.02.2019 року, Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.01.2025 року, ксерокопії державного акту серії І-КР № 015508 від 26.12.2001 року, ОСОБА_2 на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-КР № 015508 від 25.12.2001 року, належала земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0008, площею 3,52 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України),право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідност. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦКУкраїни до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право наспадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Нормами статті 1268ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практикуу справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані позивачем докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки на день смерті останній належала на праві приватної власності земельна ділянки; позивач після смерті ОСОБА_2 у визначений строк, як спадкоємець за заповітом, подав до суду заяву про прийняття спадщини за заповітом, однак оформити спадщину не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу.

З наведених підстав, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої квитанції від 17.04.2018 №0.0..1 позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за вимогу майнового характеру, однак враховуючи, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому такі витрати покладаються на позивача.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов адвоката Сигляка Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Побузької Селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0008, площею 3,5185 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Мінськ, республіка Білорусь, та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-КР № 015508 від 25.12.2001.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. сплачені позивачем покласти на останню.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : с. Люшнювате Голованівського району, Кіровоградської області, адреса для листування: с. Люшнювате, Голованіського районй, Кіровоградської області, поштовий індекс 26544; РНОКПП НОМЕР_3 .

Місцезнаходження відповідача Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області: селище. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, вул. Незалежності, 5, поштовий індекс 26555; Код .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішенняпитання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду небуло вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.