справа № 631/1551/24
провадження № 2-о/631/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участі секретаря судового засідання Семенко А. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, пов`язаних спільним побутом та взаємними правами та обов`язками.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначила, що вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2011 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, постійно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації, були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_6 .

Як зазначила заявник, на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією з 03 березня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 загинув поблизу села Зайцеве Бахмутського району Донецької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2022 року Нововодолазькою селищною радою, актовий запис №24, лікарським свідоцтвом про смерть № 4931 від 15 вересня 2022 року, виданим Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, довідкою про причину смерті від 15 вересня 2022 року, сповіщенням № 323 від 11 вересня 2022 року, виданим військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії про встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців. Заявник звернула увагу, що сповіщення № 323 від 11 вересня 2022 року про смерть солдата ОСОБА_4 було адресовано їй саме як дружині, що, у свою чергу, свідчить про те, що за життя, в особовій справі військовослужбовця зазначаючи членів сім`ї, ОСОБА_4 зазначив її своєю дружиною.

Також ОСОБА_3 вказала, що у загиблого ОСОБА_4 є матір - ОСОБА_2 , з якою після його смерті вони разом із дітьми продовжили проживати за однією адресою: АДРЕСА_1 , шо підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 02 січня 2023 року. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області.

Відповідно до довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 2338-ВС від 06 травня 2024 року та № 3152-ВС від 10 червня 2024 року, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мають статус члена сім ї загиблого (померлого) захисника України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 та право на пільги відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте, отримувати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізувати у зв`язку з цим права, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заявник не має можливості, оскільки у зареєстрованому шлюбі з загиблим ОСОБА_4 , вона не перебувала, тому виникла необхідність для звернення з цією заявою до суду.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку окремого провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 листопада 2024 року за клопотанням представника заявника витребувано від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію стосовно того, чи вносились відділами державної реєстрації актів цивільного стану до Державного реєстру актів цивільного стану за період починаючи з 2011 року будь-які актові записи про шлюб: громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, судом не вживалось.

Заявник, ОСОБА_3 , у судовому засіданні подану заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, зазначивши, що вона дійсно постійно, починаючи з 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проживання з померлим у них народилось двоє дітей, у весь цей час вони мешкали як подружжя у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали єдиний сімейний бюджет, який витрачали на потреби родини, разом виховували дітей. Також ОСОБА_1 вказала, що ні вона, ні ОСОБА_4 у вказаний період часу у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували.

Представник заявника - адвокат Мякота Тетяна Миколаївна у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у заяві.

В подальшому заявник, ОСОБА_3 , та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник заявника - адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулась на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 8788/24-вх від 17 грудня 2024 року, відповідно до якої просила подальший розгляд справи здійснювати за її відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримала та просила її задовольнити, підтвердивши факт спільного проживання її загиблого сина - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, зазначивши, що вони дійсно мешкали разом як родина.

В подальшому ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду ОСОБА_2 надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 7414/24-вх., відповідно до якої просила задовольнити заявлені вимоги ОСОБА_1 , розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Уповноважений представник заінтересованої особи - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Голова Нововодолазької селищної ради Харківської області Олександр Єсін звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 125/25-вх. від 09 січня 2025 року, відповідно до якої вказав, що НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, розгляд справи просив провести за відсутності представника НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявника та заінтересованих осіб свідчать відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки уповноваженого представника заінтересованої особи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, а заявник та її представник, а також заінтересована особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні їх вже надали, суд вважає за можливе розглянути справу та закінчити її розгляд по суті вимог за відсутності учасників процесу.

Вислухавши пояснення та доводи заявника та її представника, пояснення заінтересованої особи, покази свідків, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

У частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що передбачено у статті 5 Цивільного процесуального кодексу України

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 2 статті 77 та частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_4 , 1982 року народження, був призваний на військову службу за мобілізацією з 03 березня 2022 року, що підтверджується довідкою № 56, виданою 22 березня 2022 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника ОСОБА_8 .

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 4931 та довідки про причини смерті, виданих 15 вересня 2022 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області від вибухової травми внаслідок військових дій.

Згідно Витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, протокол №1962 від 28 червня 2023 року, вбачається, що травма солдата ОСОБА_4 , 1982 року народження, - «Вибухова травма. Травма із залученням декількох ділянок тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 вересня 2022 року за вихідним № 3326 ОСОБА_9 командуванням військової частини НОМЕР_2 направлено сповіщення № 323, відповідно до якого сповістили останню, про те, що її чоловік: номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовець військової служби призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був вірний військовій присязі у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність поблизу населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 виконуючи військове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій.

Зазначеним підтверджується, що ОСОБА_4 , за життя в особовій справі військовослужбовця зазначаючи членів сім`ї, зазначив ОСОБА_10 своєї дружиною.

23 вересня 2022 року Нововодолазькою селищною радою Харківської області було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 40 років у селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис № 24.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 182/19-39, виданої 23 вересня 2022 року Новоселівським старостинським округом № 6 Нововодолазької селищної ради Харківської області встановлено, що ОСОБА_3 , 1984 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

З копії акту № 01, складеного 02 січня 2023 року депутатом округу № 4 Нововодолазької селищної ради Харківської області Ярошенко Лідією Іванівною у присутності свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з нею проживають: свекруха - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . За даною адресою також був зареєстрований ОСОБА_4 , 1982 року народження, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналогічна інформація міститься й у Витягах з реєстру територіальних громад № 2024/004908215 та № 2024/004910484 від 14 травня 2024 року, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 03 травня 2024 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного регіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Новоселівка Нововодолазького району Харківської області народилась ОСОБА_5 , про що 02 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області складено відповідний актовий запис № 142.

Крім того, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 27 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Харкові народився ОСОБА_6 , про що 27 лютого 2016 року складено відповідний актовий запис № 23.

Згідно вказаних свідоцтв про народження, батьками дітей зазначено громадян України: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 .

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 0, сформованого 14 серпня 2024 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції, убачається, що 03 травня 2024 року о 09 годині 02 хвилини реєстратором Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області у справі з єдиним унікальним № 6311081/23 від 07 березня 2024 року про встановлення факту батьківства, були внесені зміни до актового запису про народження № 142 від 02 листопада 2012 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, у відомостях про дитину: по батькові « ОСОБА_12 » змінено на « ОСОБА_13 »; у відомостях про батька: прізвище « ОСОБА_14 змінено на « ОСОБА_15 »; у відомостях про батька: власне ім`я - « ОСОБА_16 » змінено на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до довідок виданих Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 2338-ВС від 06 травня 2024 року та № 3152-ВС від 10 червня 2024 року, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мають статус члена сім ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 та право на пільги відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків у відповідності до вимог статті 230 Цивільного процесуального кодексу України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , кожен окремо підтвердили факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше десяти років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є її сусідами. У 2012 році ОСОБА_19 та ОСОБА_12 купили будинок у АДРЕСА_1 , та з того часу постійно там мешкали з батьками ОСОБА_4 . Зі злів свідка, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 переїхали, ОСОБА_19 була вагітна старшою донькою, потім у них народився син ОСОБА_20 . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали як чоловік та дружина, завжди проводили час разом, їздили відпочивати, мали спільний бюджет, виховували спільних дітей. Померлий ОСОБА_4 повністю матеріально утримував родину, а ОСОБА_1 займалась доглядом за дітьми. Свідку відомо, що їх сім`я була забезпеченою всім необхідним, батьки дуже любили дітей, ніхто навіть не знав, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, оскільки мешкали, як повноцінне подружжя.

Також свідок ОСОБА_18 у судовому пояснила, що вона живе по сусідству з сім`єю ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_4 . Довгий час вони товаришували родинами та наразі підтримують дружні стосунки, їх діти спілкуються між собою. Зі слів свідка, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з моменту народження їх доньки ОСОБА_21 та до початку воєнного стану, коли ОСОБА_12 був призваний на військову службу, прожили як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. ОСОБА_19 та ОСОБА_12 завжди були разом, вели спільне господарство, обробляли город, разом з дітьми їздили відпочивати, надавали підтримку один одному. За життя ОСОБА_12 з турботою відносився до дітей та ОСОБА_22 , матеріально забезпечував їх. Характер взаємовідносин між ними, зокрема, ведення спільного господарства, виховання спільних дітей, спосіб організації життєдіяльності свідчили, що у них була одна сім`я. Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 залишилась проживати разом із матір`ю ОСОБА_23 , з якою у нею дуже гарні стосунки.

Крім того, у судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю померлого ОСОБА_4 , та яка повідомила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та дружина вже багато років. У них народилось двоє діток: донька ОСОБА_21 та син ОСОБА_20 , яких її син дуже любив. Навіть коли ОСОБА_12 був призваний на військову службу, він постійно переймався своєю родиною. Відносини між ОСОБА_1 та її сином були саме такими, які притаманні чоловіку та жінці, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували та утримували дітей. Зі слів свідка, увесь цей час, а це більше 10 років, вони усі мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка ОСОБА_2 та її сина, вона залишилась проживати разом із невісткою, ОСОБА_1 , та онуками, з якими у неї дуже теплі відносини.

Суд знаходить покази вказаних свідків правдивими та достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших письмових доказів, які маються в матеріалах справи. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи, судом не встановлено.

З листа Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17 грудня 2024 року № 1045/1737-10-24-32.20/32.20 встановлено, що згідно обліку архівів відділу актових записів про шлюб на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не значиться.

До того ж, з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 грудня 2024 року № 53469//15 вбачається, що проведеною перевіркою за даними органів державної реєстрації актів цивільного стану громадян по Харківській області, актового запису про шлюб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про шлюб проведено з 01 січня 2011 року по теперішній час.

Таким чином, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та загиблий ОСОБА_4 під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 суд виходить з приписів частини 2 статті 293 та частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені главою 6 розділу ІV (статті 315 - 319) Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження.

Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу (пункт 5 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

При розгляді заяви ОСОБА_1 суд також виходить з положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, яка визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями статті 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

За приписами частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З аналізу положень статті 4 Сімейного кодексу України слід дійти висновку, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України).

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ «Про Всеукраїнський перепис населення» згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у рішенні від 13 липня 2000 року у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (зава № 25735/94) Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

За змістом статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як визначено у статтях 77 - 80 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дослідивши та оцінивши згідно правил статтей 76 та 89 Цивільного процесуального кодексу України зібрані по справі докази, як кожний окремо, так і всі докази у сукупності, дійшов висновку, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали з 2011 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, у них народилось двоє дітей, яких вони разом виховували та утримували, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, приймали участь у витратах по утриманню спільного майна, надавали допомогу і підтримку один одному, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю і сім`ї.

При цьому враховується позиція заінтересованих осіб - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ та ОСОБА_2 , які з вимогами заявника погодились та не заперечували проти їх задоволення.

Також суд бере до уваги, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізувати у зв`язку з цим права, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право.

Враховуючи наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення її заяви шляхом встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявник іншим шляхом, окрім судового, довести цей факт не може, а встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки пов`язані із реалізацією її прав як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з приписів частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 10 - 13, 17 - 19, 58, 60, 62, 76 - 81, 128 - 131, 206, 211, 223, 247, частинами 1 та 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 268, 272, 273, частиною 1 та 2 статті 293, статтею 294, частиною 2 статті 315, статтями 319, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Заявник: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04397997, адреса місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, селище Нова Водолага, вулиця Донця Григорія, будинок № 14.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т. М. Трояновська