справа № 489/4416/24
провадження №2-с/489/16/25
УХВАЛА

про скасування судового наказу

05 лютого 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №489/4416/24 (провадження №2-н/489/1274/24) за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 ,

встановив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 18.06.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва винесено судовий наказ яким з неї на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» стягнуто борг за спожиту теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2022 по 01.04.2024 у розмірі 5329,78 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн. З судовим наказом не згодна, вважає його необґрунтованим та просить його скасувати, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_2 не існує, оскільки була переведена в нежитлове приміщення з 18.06.2013 та їй була надана інша адреса.

Дослідивши заяву, додані до неї документи та матеріали справи №489/4416/24 (провадження №2-н/489/1274/24), суд приходить до наступного.

Так, 18.06.2024 Ленінським районним судом міста Миколаєва було винесено судовий наказ по справі №489/4416/24 (провадження №2-н/489/1274/24) яким з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» стягнуто борг за спожиту теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2022 по 01.04.2024 у розмірі 5329,78 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

ОСОБА_1 категорично не згодна із сумою заборгованості, які на підставі виданого судового наказу підлягає стягненню з неї, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_2 не існує, оскільки була переведена в нежитлове приміщення з 18.06.2013 та їй була надана інша адреса.

Відповідно до частин першої, другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу та заяви про його видачу з додатками заявник отримала 30.01.2025, із заявою про скасування судового наказу звернулась 30.01.2025, тобто у встановленні чинним законодавством строки.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що за судовим наказом було стягнуто борг, з яким ОСОБА_1 категорично не згодна, суд приходить до висновку про наявність спору та підстав для скасування судового наказу.

Керуючись статтями 136, 170, 171 ЦПК України,

ухвалив:

Судовий наказ по справі №489/4416/24 (провадження №2-н/489/1274/24) за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 скасувати.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Миколаївська теплоелектроцентраль» право на звернення із тими самими вимогами до суду в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.02.2025.

Суддя І.В. Коваленко