Справа № 373/1897/24
Номер провадження 2/373/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря Шинкаренко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису № 17 про народження ОСОБА_3 , складеного 24.11.2008 виконкомом Яблунівської сільського ради Прилуцького району Чернігівської області, а саме, відомості про батька дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, житель с. Соснова Бориспільського району Київської області.

Крім того, з врахуванням змінених в підготовчому засіданні позовних вимог просить стягувати щомісячно із ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона в період з початку 2008 року по 2023 рік постійно проживала з відповідачем ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька ОСОБА_7 була зареєстрована позивачем в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, та має прізвище матері. Позивач зазначає, що відповідач визнає своє батьківство щодо доньки, під час спільного проживання брав участь в утриманні та вихованні доньки. На даний час, сторони створили фактично нові сім`ї, разом не проживають, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивач змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 25.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.12.2024 о 10:00.

22.11.2024 на адресу суду надійшла заява від начальника Прилуцького відділу ДРАЦС у прилуцькому районі Чернігівської області Логвиненко С. про розгляд справи без участі представника відділу.

11.12.2024 о 10:00 підготовче засідання не відбулося в зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду, про що складено відповідний акт. Розгляд справи відкладено до 07.01.2025 о 16:00.

07.01.2025 о 10:00 підготовче засідання відкладено до 03.02.3025 о 14:00 в зв`язку з неявкою сторін.

03.02.2025 в підготовчому засіданні позивач змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів на 1/6 частину всіх заробітків відповідача, який просила стягнути. З урахуванням змінених позовних вимог просила суд позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав, зазначивши, що визнає ОСОБА_3 своєю донькою та погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини від свої доходів.

Представник третьої особи - Прилуцького відділу ДРАЦС у Прилуцькому районі Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився. Від начальника відділу Логвиненко С. до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі представника відділу.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 24.11.2008 виконкомом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, 08.11.2024 зроблено актовий запис № 17 про народження ОСОБА_3 . Батьком дитини записаний ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_1 .

Також, відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 07.09.2016 виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, 07.09.2016 зроблено актовий запис № 02 про народження ОСОБА_6 . Батьком дитини записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою № 109 від 02.08.2024, виданою Соснівським старостинським округом Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації та має в складі сім`ї дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В підготовчому засіданні відповідач повністю визнав обставини позову із зміненими позовними вимогами в частині стягнення аліментів та не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, в тому числі, матір`ю дитини.

Частиною 4 статті 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, відповідно до якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Так, в суді встановлено, що дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком якої є відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована позивачем в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, та має прізвище матері.

Також згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові по справі №757/14176/18, положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі наведеного вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 та про внесення змін до актового запису підлягає задоволенню як така, що відповідає інтересам дитини.

Як зазначила позивач, на даний час відповідач участі у вихованні дочки не бере, фактично створив іншу сім`ю за іншим місцем проживання. В підготовчому засіданні не заперечує своє батьківство відносно їх спільної доньки, але жодної участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає.

Коштів, які отримує позивач, перебуваючи в декретній відпустці по догляду за меншою дитиною, не вистачає на забезпечення належних умов для утримання доньки, яка потребує витрат на догляд, належний розвиток та лікування.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між бать`ами, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд, аналізуючи матеріали справи, вивчивши порядок утримання дітей та спосіб їх життя, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я дітей, матеріальне становище сторін, потребу дітей в одержанні аліментів, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, вважає розмір аліментів, заявлений позивачем таким, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

За правилами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

В абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України.

Таким чином, враховуючи обставини справи, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За позовну вимогу про встановлення батьківства позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача ОСОБА_2 в цій частині підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень (50 % від 1211,20 грн), згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису №17 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 24.11.2008 виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, зазначивши батьком ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину суми сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за квитанцією № 8783-7910-7568-4386 від 14.08.2024 в АТ «ТАСКОМБАНК», що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Прилуцький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул.Соборна, 16, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, .

Повний текст рішення складено 05 лютого 2025 року.

Суддя В.В. Хасанова