Справа № 461/3972/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/3165/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Ковальчука Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Галицького районного суду м. Львовавід 23 липня 2024 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за генеральним кредитним договором № ГКД-545727.1 від 31.08.2020 в розмірі 80085.02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 2051.67 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду.

В обгрунтування заяви покликається на те, що у серпні 2022 року її звільнено з роботи у зв`язку із закінченням строку трудових відносин і з цього часу вона не отримує доходів. У зв`язку з незадовільним станом здоров`я у неї відсутня можливість працювати та отримувати доходи, оскільки вона проходить медичні обстеження та лікування. Зазначає, що погоджується з рішенням Галицького районного суду м. Львовавід 23 липня 2024 року та має намір його виконати в добровільному порядку, однак не має можливості одразу сплатити суму боргу в повному обсязі, оскільки у неї відсутні доходи та будь-яке рухоме і нерухоме майно. Крім того, на її утриманні перебувають двоє дітей, на утримання яких вона отримує аліменти. Виконання рішення суду одразу і в повному обсязі фінансово неможливо та поставить її у дуже скрутне матеріальне становище, чим буде завдано шкоду її сім`ї.

З наведених підстав просить розстрочити виконання рішення Галицького районного суду м. Львовавід 23 липня 2024 року у цивільній справі № 461/3972/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 82136.69 грн., яка складається із 80085.02 грн. заборгованості та судового збору в розмірі 2051.67 грн. на 12 місяців рівними платежами від стягнутої суми зі сплатою кожного місяця по 6844.73 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2024 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2024 у цивільній справі №461/3972/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду в цій частині є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду надала належні та допустимі докази відсутності у неї платоспроможності, перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей, а також медичні документи, на підтвердження наявності у неї захворювання, що унеможливлює виконання нею рішення суду одразу та в повному обсязі, однак суд не надав належної правової оцінки поданим нею доказам. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору, тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, інші надзвичайні події тощо. Вважає, що висновки суду про відсутність підстав для задоволення її заяви про розстрочення виконання рішення суду ґрунтуються лише на припущеннях щодо її неспроможності знайти роботу та працевлаштуватися. Зазначає, що не має можливості працевлаштуватися, однак не уникає відповідальності та має на меті виконати рішення суду в повному обсязі. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 03 лютого 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 27 січня 2025 року, датою ухвалення постанови є саме 03 лютого 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів виникнення виключних обставин, в розумінні ст. 435 ЦПК України, які ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду, а безпідставне розстрочення виконання рішення суду суперечить принципу своєчасного та повного виконання судового рішення, що є складовою частиною права на справедливий суд.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм вбачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Необхідною умовою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення є ретельне з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін у справі. Це означає, що суд повинен дослідити та оцінити як доводи, так і заперечення кожної сторони. Зокрема, має бути врахований вплив рішення про розстрочення на права та інтереси позивача, його потенційні наслідки для виконання зобов`язання в повному обсязі та забезпечення належного рівня захисту прав сторін. Водночас суд повинен оцінити обставини, які обґрунтовують потребу відповідача у розстроченні, такі як фінансовий стан, характер зобов`язань та інші фактори, що можуть впливати на можливість своєчасного виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 926/4693/23.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжено, в тому числі і на день ухвалення рішення суду, яке просить розстрочити ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено генеральний кредитний договір № ГКД-545727.1, за умовами якого банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом в межах 300 000 грн., в межах якої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки, що передбачені цим договором.

05 лютого 2024 року АТ «Ідея Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій вимагало терміново, протягом тридцяти календарних днів з дня надіслання кредитором цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором № ГКД-545727.1 від 31.08.2020 в розмірі 118195.47 грн.

У зв`язку з невиконанням позичальником вищезазначеної вимоги Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Галицького районного суду м. Львовавід 23 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за генеральним кредитним договором № ГКД-545727.1 від 31.08.2020 в розмірі 80085.02 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 2051.67 грн.

Звертаючись із заявою про розстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_1 обґрунтовує її скрутним матеріальним станом, неможливістю працевлаштуватися, відсутністю у неї доходів, необхідністю понесення значних фінансових витрат на медичні обстеження та лікування наявних у неї захворювань, перебуванням на її утриманні дітей.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 08 жовтня 2008 року та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 08 жовтня 2008 року підтверджується відповідно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою, вона перебуває на утриманні своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року у справі № 205/382/14-ц встановлено, що ОСОБА_3 змінила ім`я на « ОСОБА_6 ».

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року у справі № 205/382/14-ц розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 05 серпня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади помічника судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду у зв`язку із закінченням строку трудових відносин.

Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого по четвертий квартал 2023 року та з першого по другий квартал 2024 року ОСОБА_1 не отримувала доходів.

Крім того, наявні в матеріалах справи медичні документи, які підтверджують проходження ОСОБА_1 лабораторних досліджень та медичних обстежень за скеруванням лікарів, що свідчить про погіршення стану її здоров`я.

При цьому випискою по рахунку НОМЕР_4 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується, що після підписання кредитного договору № ГКД-545727.1 від 31 серпня 2020 року та отримання кредитних коштів, ОСОБА_1 , починаючи з 22 червня 2021 року до 28 січня 2022 року, сплачувала кошти в розмірі 3202 грн. щомісячно на погашення заборгованості за кредитним договором № ГКД-545727.1 від 31 серпня 2020 року, тобто вчиняла дії, спрямовані на виконання зобов`язань за кредитним договором відповідно до графіку щомісячних платежів за траншем G02.10701.008058266 до генерального кредитного договору № ГКД-545727.1.

Заперечуючи щодо розстрочення виконання рішення суду, Акціонерне товариство «Ідея Банк» вважає, що при укладенні кредитного договору на умовах, визначених в ньому, заявник повинна була розраховувати розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що на час дії кредитного договору вона несе зобов`язання щодо утримання дітей та повинна зробити все можливе задля збереження місця праці.

Оцінюючи всі надані сторонами докази у сукупності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що після підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів ОСОБА_1 відбулося погіршення як матеріального стану заявника, так і стану її здоров`я, що не могло бути нею враховано при укладенні кредитного договору, однак значно вплинуло на можливість виконання нею зобов`язань за кредитним договором та може істото ускладнити виконання рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач визнає встановлений рішенням суду розмір заборгованості за кредитним договором № ГКД-545727.1 від 31 серпня 2020 року, не оспорює його, що свідчить про її намір виконати рішення суду та сплатити наявну у неї заборгованість, однак у зв`язку з вищезазначеними об`єктивними обставинами виконання рішення суду потребує більше часу.

Враховуючи те, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, зважаючи на те, що рішення суду не підлягає до негайного виконання, рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором, розмір якої для відповідачки є значним, хоч і нею визнається, зважаючи на те, що після отримання кредитних коштів відповідачку звільнено з роботи не за її ініціативою та з незалежних від неї причин, що відповідно погіршило її матеріальний стан, а заборгованість за кредитним договором, яка нею сплачувалася, виникла внаслідок неотримання нею доходів протягом тривалого часу, беручи до уваги стан здоров`я ОСОБА_1 , наявність захворювань та необхідності у зв`язку з цим медичних обстежень та лікування, беручи до уваги місце проживання ОСОБА_1 , наявність у зв`язку з цим особливих обставин, викликаних військовою агресією російської федерації, колегія суддів приходить до висновку про наявність у ОСОБА_1 обставин, що істотно ускладнюють виконання нею рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року, та з огляду на те, що розстрочка виконання рішення суду не матиме суттєвого негативного впливу на права та інтереси банку, не матиме негативних наслідків щодо виконання рішення суду, а тому вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 та розстрочити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 82136.69 грн., яка складається із 80085.02 грн. заборгованості та судового збору в розмірі 2051.67 грн. шляхом сплати коштів рівними платежами зі сплатою кожного місяця по 6844.73 грн. протягом 12 місяців

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року у цивільній справі № 461/3972/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 82136.69 грн., яка складається із 80085.02 грн. заборгованості та судового збору в розмірі 2051.67 грн. шляхом сплати коштів рівними платежами від стягнутої суми зі сплатою кожного місяця по 6844.73 грн. протягом 12 місяців.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 03.02.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк