Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді Тептюка Є.П.,

за участю секретаря Федоровій Л.С.,

представника позивача Левченко М.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Рудик Л.М.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Черкаського районного суду Черкаської області в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради про усуненні перешкод у спілкуванні з онукою та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_2 звернулась через свого представника адвоката Левченко Марину Дмитрівну до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні бабусі з малолітньою онукою.

Позивач вказує, що її син був одружений з відповідачкою з 2016 року. Згодом їх шлюб був розірваний рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 року.

Внаслідок введення воєнного стану в Україні відповідачка виїхала за межі України до Республіки Естонія, де остання майже рік проживала з ОСОБА_2 . Згодом через часті сварки ОСОБА_1 забрала дитину та виїхала. Наразі позивачу та її сину невідоме точне місце проживання відповідачки з онукою. Наразі всі телефони, за якими позивач та її син могли спілкуватись з дитиною заблоковані. Їм невідомо в якому місці, психологічному та фізичному стані знаходиться малолітня ОСОБА_3 .

Враховуючи вище викладене позивач просила суд:

- Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Визначити ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_1 , встановивши систематичні побачення та можливість вільного з нею спілкування за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 , а саме:

1) кожного вівторка та четверга з 17 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин без присутності матері;

2) кожні перші та треті вихідні місяця з 17 години 00 хвилин п`ятниці по 20 годину 00 хвилин неділі, за місцем проживання ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати дитячі розважальні заклади, громадські місця, парки, тощо;

3) у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з бабусею дату, враховуючи інтереси дитини, її стан здоров`я;

4) необмежене спілкування засобами телефонного та відео зв`язку;

5) безперешкодно відвідувати дитину в навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я дитини;

6) 3 дні осінніх, зимових та весняних канікул, за місцем проживанням ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати дитячі розважальні заклади, громадські місця, парки, тощо;

7) 1 місяць літніх канікул, за місцем проживанням ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати дитячі розважальні заклади, громадські місця, парки, тощо, з можливістю виїзду з дитиною за межі міста та ОСОБА_4 до оздоровчих місць та закладів (пляж, санаторій);

8) зобов`язати ОСОБА_1 , не чинити перешкоди у відвідуванні малолітньою онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у святкові дні, а також день народження дитини та день народження бабусі з визначення місця зустрічі;

- Стягнути з відповідачки судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Пояснення сторін:

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю і просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засідання заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала затверджений виконкомом Руськополянської сільської ради висновок щодо встановлення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною і поклалася на розсуд суду.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк стороні позивача на усунення недоліків.

26.07.2024 року на адресу суду від представника позивача на виконання ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків.

29.07.2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, зобов`язано третю особу надати письмовий висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні ОСОБА_2 . Також розгляд справи вирішено проводити в закритому судовому засіданні.

17.12.2024 року на адресу суду на виконання ухвали від органу опіки і піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради надійшов висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні ОСОБА_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 11.12.2024 року за №396.

Встановлені обставини судом:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 30.03.2017 року серії НОМЕР_1 , актовий запис - №21.

Позивач вказує, що її син був одружений з відповідачкою з 2016 року. Згодом їх шлюб був розірваний рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28.02.2024 року.

Внаслідок введення воєнного стану в Україні відповідачка виїхала за межі України до республіки Естонія, де остання майже рік проживала з ОСОБА_2 . Згодом через часті сварки ОСОБА_1 забрала дитину та виїхала. Наразі позивачу та її сину невідоме точне місце проживання відповідачки з онукою. Наразі всі телефони, за якими позивач та її син могли спілкуватись з дитиною заблоковані. Їм невідомо в якому місці, психологічному та фізичному стані знаходиться малолітня ОСОБА_3 .

Згодом син позивачки звернувся до спеціаліста з метою визначення психологічного рівня дитини на основі відеорозмов та малюнків ОСОБА_6 . Згідно висновку від 13.11.2023 року за даними обстеження та аналізу малюнків малолітньої ОСОБА_3 встановлено ознаки погіршення психологічного стану дитини.

Також, позива офіційно зареєстрована на території республіки Естонія , проживає та працює в м. Таллінн, що підтверджується дозволом на проживання від 02.03.2024 за №ВЕ0383606.

Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 11.12.2024 року за №396 затверджено висновок органу опіки і піклування щодо участі баби ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо розв`язання спору про участь баби ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , виконавчий комітет Руськополянської сільської ради як орган опіки і піклування, керуючись найкращими інтересами дитини з урахуванням всіх потреб, не заперечує щодо участі баби ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 .

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно ч. 1 ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини`від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 2,8,9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до вимог ст. 257 СК Українибаба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно дост. 159 цього Кодексу.

Згідно ч. 2ст. 159 СК Українисуд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8статті 7 СК Українита устатті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно достатті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положеннястатті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом.

Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні.

Відповідно достатті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно достатті 159 СК України.

Так,статтею 159 СК Українизазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України`роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування бабусі із онукою обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування не заперечує щодо участі баби ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 .

При визначенні способу участі бабусі у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

З наданих сторонами до матеріалів справи доказів, у тому числі, скріншотів з телефонних переписок, вбачається, що між позивачами та відповідачем виникають взаємні непорозуміння щодо виховання неповнолітньої дитини, що не спростовується сторонами у справі.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні онуки, що не суперечить її інтересам та з урахуванням її бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуки.

Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та його виховання.

Вимоги позивача про їх участь у вихованні та спілкуванні з онукою суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний ними спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини.

Визначаючи часи спілкування бабусі із онукою без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на них та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивачів із онукою не сприятиме її перебуванню у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на його психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами.

Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та вихованні дитини, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онукою, з огляду на її вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі матері в його вихованні.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онуки та спілкуванні з нею у повній мірі відповідає інтересам як бабусі так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онука.

Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Тому додані до позовної заяви акт огляду акаунту Поліщук Наталії Іванівни та висновок судового експерта, за яким інформація яка міститься у відеофайлах має ознаки порнографічного характеру, суд не бере до уваги, адже на думку суду дані факти не входять в предмет доказування.

Судові витрати:

Суд вирішує питання про судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради про усуненні перешкод у спілкуванні з онукою та встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

щомісячно другої та четвертої суботи з 17.00 год. до 20.00 год. без присутності матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування;

можливості спілкування позивача ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою засобів телефонного зв`язку, телефонних додатків, інтернету, тощо, у вільний від навчання та нічного відпочинку час без обмежень;

безперешкодне відвідування ОСОБА_2 онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення будь-яких дошкільних, а з настанням шкільного періоду, шкільних та в подальшому інших навчальних закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дітей, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів;

побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день народження бабусі ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року по місцю проживання ОСОБА_2 без присутності матері дитини з 10.00 год. до 20.00 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування;

побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на наступний день після дня народження ОСОБА_3 кожного року з 13:00 год. до 20:00 год. по місцю проживання ОСОБА_2 , без присутності, матері дитини з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 605 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня вручення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя: Є. П. Тептюк