Номер провадження № 2/521/1519/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" не з`явився;

від ОСОБА_1 - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" (правонаступник ПАТ "Страхова Компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У листопаді 2024 року представник позивача ПАТ "Страхова Компанія "АРКС" (правонаступник ПАТ "Страхова Компанія "АХА Страхування") - ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15629 грн. 94 коп. та про вирішення питання щодо судових витрат.

Зокрема, за доводами позовної заяви позивач наголосив, що 22.08.2021 року між ПАТ "Страхова Компанія "АРКС" та СУІП ТОВ «СПЕРКО Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0271а1в, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, за доводами позивача, 08.11.2021 року відповідач, керуючи транспортним засобом MERSEDES, державний номерний знак НОМЕР_2 на 193 км траси Е50 допустив зіткнення з транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні ушкодження. Відповідно до постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року у справі №175/1/22, відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В подальшому, як вказано позивачем, із заявою про страхове відшкодування до нього звернувся страхувальник, внаслідок чого страховиком було розраховане страхове відшкодування у розмірі 30404 грн., які були виплачені за відновлювальний ремонт транспортного засобу на СТО відповідно до платіжного доручення.

Окрім наведеного, позивач наголосив, що страховою компанією, у якій було застраховано відповідальність відповідача, позивачу було виплачено 14774 грн. 06 коп., з огляду на що, позивач вважає, що на підставі ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 15629 грн. 94 коп.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

28.11.2024 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/18399/24 було прийнято позовну заяву до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, відкрито провадження, призначено дату судового засідання.

Відзиву від ОСОБА_3 на позовну заяву про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду не надходило, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, за вимогами позовної заяви та заяв, надісланих на адресу суду, представник позивача клопотав про розгляд справи без його участі, а також про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

Розглянувши заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення та вирішив проводити розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про направлення на останню відому адресу відповідача ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду, також повідомлення про розгляд даної справи та виклик відповідача були розміщені на офіційному сайті Судової влади України. Про причини неявки до суду відповідач не повідомив, будь-яких заяв або клопотань суду не надав.

У зв`язку із неявкою сторін учасників справи, згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.

22.08.2021 року між ПАТ "Страхова Компанія "АРКС" та СУІП ТОВ «СПЕРКО Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0271а1в, відповідно до умов якого та переліку транспортних засобів, які приймаються на страхування, предметом є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також, вказаним договором сторони погодили, що позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

08.11.2021 року о 19.05 годині на 193 км траси Е50 на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області відповідач, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E350», у порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року у справі №175/1/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до ремонтної калькуляції від 19.11.2021 року, наданого позивачем з системи AUDATEX та Звіту AUDAHISTORY склав 30404 грн., що також відображено в розрахунку страхового відшкодування.

Перед цим, 17.11.2021 року отримувач страхового відшкодування звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування №1.003.21.0027067, що також підтверджується актом огляду транспортного засобу в цей день.

Зі страхового акту від 22.11.2021 року № ARX3062784 вбачається, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 08.11.2021 року складає 30404 грн.

Відповідно до платіжного доручення №842969 від 23.11.2021 року позивачем на рахунок СТО було перераховано 30404 грн. згідно страхового акту №ARX3062784, на підставі рахунку №238 від 19.11.2021 року.

Також судом встановлено, що відповідальність відповідача станом на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс ЕР №205318957, діючий станом на 08.11.2021 року, франшиза 2600, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260000, ліміт за шкоду майну 130000 грн.

Із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за наслідками розгляду якої ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено позивачу 14774 грн. 06 коп. відповідно до платіжного доручення від 05.04.2022 року.

23.05.2023 року позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату відшкодування в порядку регресу у розмірі 15629 грн. 94 коп., яке залишилося з боку останнього несплаченим, у зв`язку із чим ПАТ "Страхова Компанія "АРКС" звернулося до суду з відповідним позовом.

Також у матеріалах справи наявна фототаблиця пошкоджень автомобіля SKODA FABIA, як додаток до акту огляду.

Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно спірних правовідносин, наявних між сторонами, матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь відповідача відшкодування страхувальнику різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 15629 грн. 94 коп.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права під час вирішення справи по суті позовних вимог.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Судом у даній справі встановлено, що 22.08.2021 року між ПАТ "Страхова Компанія "АРКС" та СУІП ТОВ «СПЕРКО Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0271а1в, відповідно до умов якого та переліку транспортних засобів, які приймаються на страхування, предметом є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також, вказаним договором сторони погодили, що позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

08.11.2021 року о 19.05 годині на 193 км траси Е50 на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області відповідач, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E350», у порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року у справі №175/1/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до ремонтної калькуляції від 19.11.2021 року, наданого позивачем з системи AUDATEX та Звіту AUDAHISTORY склав 30404 грн., що також відображено в розрахунку страхового відшкодування.

Зі страхового акту від 22.11.2021 року № ARX3062784 вбачається, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 08.11.2021 року складає 30404 грн. та відповідно до платіжного доручення №842969 від 23.11.2021 року позивачем на рахунок СТО було перераховано 30404 грн. згідно страхового акту №ARX3062784, на підставі рахунку №238 від 19.11.2021 року.

Також, як встановлено судом, та не заперечується учасниками справи, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс ЕР №205318957, діючий станом на 08.11.2021 року, франшиза 2600, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260000, ліміт за шкоду майну 130000 грн.

Із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за наслідками розгляду якої ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено позивачу 14774 грн. 06 коп. відповідно до платіжного доручення від 05.04.2022 року.

Відтак, у даному разі, позивач звернувся до відповідача з позовними вимогами про стягнення з останнього різниці між виплаченим ним розміром відшкодування та відшкодованим ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Суд зазначає, що відносини у сфері страхування регулюються Цивільним Кодексом України, Законом, який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Суброгація (походить від латинського «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 910/2603/17 та від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст.1187 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За вимогами ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Для правильного вирішення питання щодо стягнення у порядку суброгації (відповідно до положень ст. 27 Закону, ст. 993 ЦК України) суми шкоди, завданої внаслідок ДТП, важливим є встановлення особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 - особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) сплаченою позивачу Акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яке здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14774 грн. 06 коп.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем у даній справі, до якого у порядку суброгації перейшло право на отримання від відповідача різниці у розмірі 15629 грн. 94 коп. (між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок зазначеної вище ДТП), належними та допустимими доказами доведено підставність та обґрунтованість позовних вимог у даній справі, у зв`язку із чим вони потребують задоволення у повному обсязі.

Водночас, відповідачем зворотного суду не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС".

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. 15, 16, 512, 514, 1187, 1191, 1194 ЦК України, Малиновський районний суд міста Одеси,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) завдані збитки в поряду суброгації у розмірі 15629 грн. 94 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05 лютого 2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий).

Суддя: Н.О. Шевчук