№ провадження 2-о/208/64/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Кіблицької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ЗаявникОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у березні 2022 року, у віці 30 років, під час участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Київській області Бучанського району в місті Ірпені, загинув її син ОСОБА_2 .

Після загибелі сина, ОСОБА_2 , вона відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звернулася до Міністерства у справах ветеранів України з метою подачі пакету документів для надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Однак, їй відмовили у прийнятті документів, оскільки було встановлено, що в її паспорті вона записана як « ОСОБА_3 », через букву «е», а в наданому Свідоцтві про смерть сина серії НОМЕР_1 від 25 квітня 2022 року, прізвище її сина ОСОБА_4 зазначено як « ОСОБА_5 », через букву «є».

Разом з тим, у свідоцтві про народження НОМЕР_2 її сина ОСОБА_2 , яке видане 14.05.1991 року та заповнювалось російською мовою, прізвище сина прописано « ОСОБА_6 » і її прізвище теж записано « ОСОБА_6 ».

Таким чином, вказана розбіжність у прізвищі у Свідоцтві про смерть сина та її паспорті не дають можливості отримати у встановленому законодавством порядку статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України та оформити Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка є підставою для отримання зазначеного вище статусу.

Враховуючи викладене та те, що заявник немає можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між нею ОСОБА_1 та загиблим ОСОБА_2 , вона не може отримати Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та отримати статус члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України.

Таким чином, у зв`язку з вище викладеним, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .

Тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин: а саме, що ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ірпені Бучанського району Київської області є сином ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Міністерства у справах ветеранів України не з`явився, надав суду пояснення, в якому просив суд дану заяву розглядати за відсутності їх представника. В поясненнях зазначено, що Міжвідомча комісія на своєму засіданні 05.09.2024 розглянула заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 та прийняла рішення (протокол від 05.09.2024 № 6) Мінветеранів відмовити ОСОБА_1 у видачі довідки про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, оскільки відсутні підтверджуючі документи родинних відносин (споріднення) із загиблим ОСОБА_2 .. Мінветеранів листом від 25.09.2024 № 16446/1.3/5.1-24 повідомило ОСОБА_1 про прийняте міжвідомчою комісією рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

11 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу), народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис №225. Матір`ю заявника є « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу) (а.с.5).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 31 липня 2001 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, на першій сторінці прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_8 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_6 » (а.с.8-9). Також в матеріалах справи міститься картка фізичної особи-платника податків ДПІ у м.Дніпродзержинську, в якій її прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_8 » (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 25 квітня 2022 року Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ірпінь, Бучанського району, Київської області, Україна, актовий запис №205(а.с.11)

Також в матеріалах справи міститься лист від Міністерства у справах ветеранів України та витяг з протоколу від 05.09.2024р. №6, відповідно до яких вбачається, що міжвідомча комісія з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вирішила: Мінветеранів відмовити ОСОБА_1 у видачі довідки про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, оскільки відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 2 Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 № 685, відсутні підтверджуючі документи родинних відносин (споріднення) із загиблим ОСОБА_2 ..

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дійсно є сином ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт родинних відносин, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога заявника про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлені факти та мету їх встановлення, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ірпінь, Бучанського району, Київської області, Україна, як матір`ю та сином.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

заінтересована особа - Міністерство у справах ветеранів України, , адреса: м.Київ, пров.Музейний, 12.

Суддя Похваліта С. М.