ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1890/25 Справа № 185/1925/24 Головуючий у першій інстанції: Юдіна С. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» обґрунтовуючи це тим, що він працював на підприємстві відповідача в тому числі у шкідливих підземних умовах праці. На виробничо-структурних підрозділах підприємства ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивач працював з повним робочим днем під землею в шкідливих умовах, що і призвело до того, що позивач отримав виробничу травму 26.12.1999 року. 25.04.2000 року позивача було звільнено відповідачем (роботодавцем) із займаної посади за ч.2 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. Згідно з довідками Медико-соціальної експертної комісії за професійними захворюваннями повторно вже безстроково від 10.05.2001 року серія ДНА-02 №245607 та серія МСЕ-ДНА-01 №245607, позивачу встановлено 70% втрати працездатності. Директором шахти «Ювілейна» ДВАТ «Павлоградвугілля», затверджений акт розслідування нещасного випадку № 128 від 27.12.1999 року, що стався з позивачем 26.12.1999 року о 11 годині 15 хвилин.За змістом зазначених документів, комісією з розслідування були встановлені обставини нещасного випадку, що стався з позивачем 26.12.1999 року о 11 годині 15 хвилин на підприємстві під час роботи у відповідача, працюючого на той час гірником з ремонту гірничих виробок трапився нещасний випадок. Позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, його роботодавець звільнив з займаної посади за станом здоров?я. ОСОБА_1 змушений пройти курс лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлений нормальних життєвих зв?язків, у зв?язку з тим, що наслідки отриманого на виробництві професійного захворювання обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, змушений проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв?язку з чим, не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на його душевному та фізичному стані. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуваю фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачеві душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я - 255600,00 грн без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля`про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 105 000 (сто п`ять тисяч) гривень 00 копійок без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В іншій частині відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 1 050 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 105000,00 грн та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 255600,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу працював на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується копією трудової книжки, заповненої на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19-22).

26 грудня 1999 року під час роботи на підприємстві відповідача стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується Актом про нещасний випадок №128 від 27 грудня 1999 року.

У вказаному вище акті встановлено, що при монтажі приводу СП-63 гірничий ОСОБА_1 стояв на стрічковому конвеєрі, стрічка качнулась в сторону і ОСОБА_1 не утримав рівновагу, впав зі стрічки, внаслідок чого був травмований в область грудної клітки.

Причиною нещасного випадку зазначено порушення технології монтажу приводу СП-63, недотримання правил ТБ.

Встановлені особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці - ОСОБА_1 (а.с. 24-25)

Згідно копії довідки МСЕК серії ДНА01 №199589 від 24 квітня 2000 року, ОСОБА_1 первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності на підставі Акту №128 про нещасний випадок від 26.12.1999, з датою переогляду - 01.05.2001 (а.с. 64).

Відповідно до копії довідки МСЕК серії ДНА01 №245607 від 10 травня 2001 року, позивачу повторно визначено 70% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 23).

Згідно копії довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №245607 від 10 травня 2001 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с. 23).

Закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (Рішення: від 13 травня 1997 року №1-зп, від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012).

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 38 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків (у редакції від 03 жовтня 1997 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право на отримання потерпілим виплат на відшкодування шкоди настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з втратою 70% професійної працездатності виникло у ОСОБА_1 24 квітня 2000 року.

На час виникнення спірних правовідносин відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, за рахунок роботодавця на підставі рішення суду передбачалось пунктом 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, відповідно до якого моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку на підставі: домовленості сторін (власника, профспілкового органу і потерпілого або уповноваженої ним особи); рішення комісії по трудових спорах; рішення суду.

Згідно зі статтею 440-1 ЦК УРСР (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи, та враховувати засади розумності, виваженості й справедливості.

Пунктом 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків (у редакції від 03 жовтня 1997 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат.

Абзац п`ятий пункту 11 Правил щодо встановлення обмеження розміру відшкодування моральної шкоди 150 неоподатковуваними мінімумами доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат було змінено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 1997 року №1100.

На день розгляду справи апеляційним судом неоподаткований мінімум доходів громадян становить 17,00 грн, тобто максимальний розмір відшкодування дорівнює 2550,00 грн. (17,0 грн х 150).

Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, треба враховувати встановлені законодавством обмеження максимального та мінімального розмірів відшкодування моральної шкоди, які були передбачені Правилами на день установлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності, при цьому також враховувати засади розумності, виваженості й справедливості.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №212/2469/16.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подано письмову заяву, в якій відповідач частково визнає позовні вимоги у розмірі 60000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я позивача, яке пов`язано з нещасним випадком на підприємстві, у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії ДНА01 №199589 від 24 квітня 2000 року, ОСОБА_1 первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності та довідками МСЕК серії ДНА01 і серії МСЕ-ДНА-01 №245607 від 10 травня 2001 року позивачу повторно встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності безстроково; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках; враховуючи часткове визнання позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та визнання відповідачем права позивача на одержання компенсації моральної шкоди, у звязку з ушкодженням здоровя, у розмірі 60000,0 грн., - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я у розмірі 60000,00 грн.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, тому наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

За положеннями частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 89 коп. (2556,00 грн х 23,47%).

Судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги (1050,00 грн х 150% х 0,8 = 1260,00 грн) покладаються частково на апелянта, пропорційно задоволеним позовним вимогам (1260,00 грн х 23,47%). А інша частина, пропорційно відмовленій частині позовних вимог, підлягає компенсації відповідачу за рахунок держави, у порядку встановленому КМУ, в розмірі 964,28 грн (1260,00 грн х 76,53%), згідно платіжної інструкції №3738646 від 22.11.2024 року на суму 1575,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн 00 коп., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» () в дохід держави судовий збір у розмірі 599 (п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 89 коп.

Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля» () компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) грн 28 коп., згідно платіжної інструкції №3738646 від 22.11.2024 року на суму 1575,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова