Провадження № 2-з/761/57/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Яцишина А.О.

позивачки: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Бурлакової Наталії Володимирівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксана Василівна, про визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксана Василівна, про визнання договорів дарування недійсними, відповідно до якої позивач просить суд:

1.визнати недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за №2940.

2.визнати недійним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений 26.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за №2940.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, 17.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурлакова Наталії Володимирівни заява про забезпечення позову, у якій вона просить суд:

1. Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 45.5 кв.м., житлова площа 27.4 кв.м., кількість кімнат - 2 (дві), у тому числі з забороною вчинення будь-яких правочинів щодо квартири.

2. Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, загальна площа 40.12 кв.м, житлова площа 21.8 кв.м, кількість кімнат - 1 (одна), у тому числі з забороною вчинення будь-яких правочинів щодо квартири.

3. Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії у перешкоджанні здійсненні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) права користування (права проживання) квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, загальна площа 40.12 кв.м, житлова площа 21.8 кв.м, кількість кімнат - 1 (одна).

У поданій заяві вказано, що предметом позову в межах даної справи є спірні договори дарування, укладені між позивачем та відповідачем, та спірне нерухоме майно, що перейшло від позивача до відповідача на підставі укладених договорів, а саме - договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за № 2940, договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений 26.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за № 2975. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року у справі № 761/41320/24 (провадження № 2-з/761/500/2024, головуючий суддя Макаренко І.О.) було застосовано заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на вищезазначені квартири. Ухвала про застосування заходів забезпечення позову пред`явлена до виконання, на нерухоме майно накладено арешт, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Представником заявника вказано, що на підставі договорів оренди від 12.04.2021 року та від 15.04.2024 року, що були укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (один зі свідків сторони позивача, якого було заявлено у клопотанні разом з позовною заявою), квартира АДРЕСА_2 , перебувала в платному строковому користуванні ОСОБА_4 . Про ці обставини сторона позивача повідомляла у позовній заяві та надавала документальне підтвердження. При укладенні вказаних договорів оренди ОСОБА_1 було засвідчено, а ОСОБА_4 погоджено, що право власності на квартиру належить виключно ОСОБА_1 . Акти прийому-передачі квартири та речей, що знаходяться в ній, підписувалися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ключі від квартири ОСОБА_4 було передано ОСОБА_1 , орендні платежі сплачуватися ОСОБА_4 безпосередньо ОСОБА_1 . Протягом всього часу існування договірних відносин між сторонами не виникало жодних спорів.

У заяві зазначено, що ОСОБА_4 всупереч своїм зобов`язанням за договором оренди від 15.04.2024 року протиправно та без достатніх правових підстав було передано третій особі (ОСОБА_5), яка діє від імені відповідача, ключі від квартири АДРЕСА_2 , яка є предметом даної судової справи. Внаслідок цього ОСОБА_1 втратила фактичний контроль над цією квартирою, не має доступу до неї, а також до інформації щодо осіб, які там проживають, стану та цілісності речей, що знаходяться всередині квартири. Крім того, 27.12.2024 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від ОСОБА_5 , який діє від імені відповідача - ОСОБА_3 . У вказаному листі ОСОБА_5 зазначає, що уповноважений власницею квартири (відповідачем) здійснювати поточний ремонт і здавати в оренду, а також зазначає про свій намір відвідати ОСОБА_1 особисто у січні 2025 році. Після цього ОСОБА_5 станом на 16.01.2025 року не прибував за адресою проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), однак неодноразово телефонував за номером телефону ОСОБА_1 , а з самою ОСОБА_1 зв`язувалися представники управляючої компанії та зазначили про те, що вони разом з ОСОБА_5 мають намір навідати ОСОБА_1 для перевірки стану цієї квартири. Вказані обставини непоправно позначилися також на стані здоров`я ОСОБА_1 , оскільки остання змушена сильно переживати, коли невідомі особи постійно їй телефонують та повідомляють про те, що особисто її «провідають» для огляду квартири. Крім того, ОСОБА_1 змушена переживати у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_5 залишилася єдиним житлом ОСОБА_1 , а тому у зв`язку з втратою цього майна зі свого фактичного контролю вона змушена буде залишитися на вулиці.

Заява мотивована тим, що після відкриття провадження у справі № 761/42855/24 щодо спірних квартир: АДРЕСА_1 ; № 374 за адресою: АДРЕСА_6 , відповідачем та пов`язаними з нею третіми особами були вчинені дії щодо впливу на свідка ОСОБА_4 , яка протиправно передала стороні відповідача ключі від квартири АДРЕСА_7 , щодо якої, у свою чергу, стороною відповідача вчинено правочин щодо охорони об`єкта, що призвело до переходу квартири під фактичний контроль сторони відповідача. Крім того, відповідачем та пов`язаними з нею третіми особами вчиняються дії щодо взяття під свій фактичний контроль квартири АДРЕСА_5 , в якій протягом всього часу і по сьогоднішній день проживає сама ОСОБА_1 . Тобто, після відкриття провадження у справі виникли обставини, що свідчать про необхідність вжиття додаткових заходів забезпечення позову для створення умов ефективного та повного виконання судового рішення по справі, що може бути ухвалено на користь ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача та позивач заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.п. 1-2 ч. 1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом позову по даній справі є: визнання недійсними договорів дарування, укладених між позивачем та відповідачем, та спірне нерухоме майно, що перейшло від позивача до відповідача на підставі укладених договорів, а саме - договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за № 2940, договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений 26.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною та зареєстрований за № 2975.

При цьому, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2024 заяву адвоката Бурлакової Наталії Володимирівни - представника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксана Василівна про забезпечення позову до подачі позову до суду, задоволено та накласти арешт на нерухоме майно, а саме: - на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 та - на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У Постанові КЦС ВС від 12.01.2022 року у справі № 568/525/21 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, враховуючи, що єдиним зареєстрованим місцем проживання позивача є квартира за адресою АДРЕСА_4 , а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково в порядку забезпечення позову заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії у перешкоджанні здійснення права проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : в квартирі; загальна площа (кв.м): 40,12; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, види забезпечення позову, який просить застосувати особа, та запропоновані позивачем види забезпечення позову, не відповідає змісту позовних вимог з огляду на предмет і підстави позову, а тому суд прийшов до висновку, що заявлений вид забезпечення не є співмірним із зазначеними позовними вимогами, не відповідає заявленим позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 -153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Бурлакової Наталії Володимирівни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Майдибура Оксана Василівна, про визнання договорів недійсними - задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії у перешкоджанні здійснення права проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :

в квартирі; загальна площа (кв.м): 40,12; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , , адреса: АДРЕСА_8 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 .

Суддя: