Справа № 177/1660/24
Провадження № 2/177/243/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Антонінок А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/1660/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 09.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №100829322 та надано кредит. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив), а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 65 373, 50 грн.

Крім того, 14.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №76786114 та надано кредит. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстрів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 275, 00 грн.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит №100829322 від 09.08.2023 року в розмірі 65 373, 50 грн, та за Договором позики №76786114 від 14.08.2023 року в розмірі 31 275, 00 грн, а всього 96 648, 50 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.10.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зарівна С.В. просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Так, у відзиві зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що було здійснено перерахування грошових коштів, а відповідачем отримано саме в такій сумі як заявляє позивач. До позову не долучено первинних облікових бухгалтерських документів, які давали б змогу суду встановити наявність та розмір заборгованості. Сам по собі розрахунок заборгованості за договорами без надання виписки по рахунку неможливо не підтвердити чи спростувати викладенні в ньому суми заборгованості. Матеріали справи не містять повного тексту договорів відступлення прав вимоги укладених між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зокрема, взагалі відсутня інформація щодо розміру портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються. Також позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано до суду реєстру прав вимог, підписаних уповноваженими особами між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за вказаними договорами факторингу. Крім того, позивачем було надано до суду роздруківки кредитного договору № 100829322 від 09.08.2023 року та Договору позики №76786114 від 14.08.2023 року та їх додатків, споживчого кредиту, при цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови були погоджені з відповідачкою, а також, що саме така редакція цих актів, діяла на час укладення спірних договорів між сторонами. Підпису ОСОБА_1 дані документи не містять. Також, тексти кредитних договорів, які надав позивач, не містять умов про права кредитодавців, при врегулюванні питання заборгованості шляхом залучення нових кредиторів чи продажу боргу.

15.10.2024 року надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача зазначає, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Слід зазначити, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до умов укладених договорів. При цьому вказані договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідають волевиявленню сторін. У відповідності до умов укладених договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні договору. Ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та Відповідач ОСОБА_1 . Ні Первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. На момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані Первинними кредиторами в рамках укладених Договорів факторингу. На підставі Договорів факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та № 26122023 від 26.12.2023 року позивач одержав від попередніх кредиторів право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується вищезазначеними договорами факторингу та витягами з реєстрів боржників. Щодо надання повних реєстрів боржників, повідомляємо, що вони носять в собі зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, в зв`язку з чим, весь реєстр надати позивач не може. Але, для повного та об`єктивного дослідження доказів стосовно відступлення права вимоги до позовної заяви було долучено завірені належним чином витяги з реєстрів боржників. Договори, укладені між відповідачем та Первісними кредиторами, Договори факторингу, укладені між Первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані.

27.01.2025 року представником відповідача надано до суду заперечення (відповідь на відзив) відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову через недоведеність обставин, на які посилається позивач. Так, позивачем долучено детальний розрахунок заборгованості за договором № 100829322 від 09.08.2023 року, розрахунок боргу за договором № 76786114 від 14.08.2023 року та платіжне доручення за договором № 100829322 від 09.08.2023 року. Проте, відповідач зазначає, що платіжне доручення № 70099101 від 09.08.2023 року, є недійсним через невідповідність встановленим вимогам, передбаченим Інструкцією Національного банку України №22 від 21.01.2004 р. Таким чином, платіжне доручення не може вважатися належним доказом виконання будь-яких фінансових операцій. Стосовно розрахунку заборгованості від ТОВ «Мілоан», то розрахунок боргу, наданий позивачем, включає нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Після закінчення строку договору кредитор втрачає право на нарахування процентів, а позивач не надав доказів продовження дії договору в установленому порядку. ОСОБА_1 не надавала своєї згоди на продовження спірного договору, в матеріалах справи відсутні докази волевиявлення відповідача виконати пролонгацію договору. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що позивач незаконно включив у розрахунок боргу комісію за пролонгацію кредиту та комісію за оформлення кредити. Відповідно до законодавства, банківська установа не має права стягувати будь-які додаткові платежі, які прямо не передбачені умовами кредитного договору. У цьому випадку позивач не надав належних доказів, що така комісія була погоджена сторонами договору. Щодо розрахунку боргу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», то розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить фізичного та цифрового підпису надавача цього розрахунку. Відповідно до норм законодавства, електронний документ, який не містить цифрового підпису, не має юридичної сили і не може вважатися достовірним доказом. Відсутність підпису свідчить про недоведеність достовірності даних у розрахунку. ОСОБА_1 не надавала своєї згоди на продовження спірного договору, в матеріалах справи відсутні докази волевиявлення відповідача виконати пролонгацію договору.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату та час була повідомлена належним чином, заявою просила справу розглядати у її відсутність. Просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Щодо заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит №100829322 від 09.08.2023 року.

Судом встановлено, що 09.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №100829322. Згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 17 000, 00 грн (п.1.2).

Згідно пункту 1.3. Договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 09.08.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів

Відповідно до пунктів 1.3.1, 1.3.2 Договору, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.08.2023 року; поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 22.11.2023 року.

Згідно пункту 1.5.1. Комісія за надання кредиту 1 700, 00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

ОСОБА_1 електронним підписом одноразового ідентифікатора підписано Договір про споживчий кредит №100829322 від 09.08.2023 року, Додаток №1 до Договору Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту.

Договір та Графік платежів підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором.

26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів за кредитним договором №100829322 від 09.08.2023 року від відповідача.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 від 26.12.2023 року до Договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 65 373, 50 грн, з яких: 16 320, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47 353, 50 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 700, 00 грн - комісія.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 26.12.2023 року по 31.05.2024 року за кредитним договором №100829322 від 09.08.2023 року, станом на 31.05.2024 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 65 373, 50 грн, з яких: 16 320, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47 353, 50 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 700, 00 грн - комісія.

Згідно наданого додаткового детального розрахунку заборгованості за Договором №100829322 від 09.08.2023 року ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 за період з 09.08.2023 року по 25.11.2023 року нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 1 700, 00 грн, надання кредиту 17 000, 00 грн, нарахування процентів згідно п.1.5.2 Договору 2 975 грн, сплата процентів по кредиту 510 грн, сплата комісії за пролонгацію 510 грн, сплата тіла кредиту 680 грн, нарахування комісії за пролонгацію 510 грн, нарахування процентів згідно п.п.1.5.2, 2.3.1.1 договору 612 грн, нарахування процентів згідно п.п.1.6, 2.3.1.2 договору 44 064 грн.

Також, позивачем надано платіжне доручення №70099101 від 09.08.2023 року ТОВ «Мілоан» переказало кошти на рахунок ОСОБА_1 на кредитний рахунок НОМЕР_1 в розмірі 17 000, 00 грн, згідно Договору №100829322.

Щодо заборгованості відповідача за Договором позики №76786114 від 14.08.2023 року.

Судом встановлено, що 14.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76786114. Відповідно до договору позики сума позики складала 9 000,00 грн, строк 30 днів, процентна ставка 2,5 % (фіксована), дата повернення позики 13.09.2023 року.

Також, ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Договору позики Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаним в Реєстрі боржників, зокрема за Договором позики №76786114 від 14.08.2023 року.

28.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

27.02.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Додаткову угоду №20 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

27.02.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» складено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №17 від 27.02.2024 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 17 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 31 275, 00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 275, 00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 27.02.2024 року по 31.05.2024 року за кредитним договором №76786114 від 14.08.2023 року, станом на 31.05.2024 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 31 275, 00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 275, 00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за Договором позики № 76786114 від 14.08.2023 року відповідно до якого загальна заборгованість станом на 27.02.2024 року становить 36 000, 00 грн, яка складається з 9 000, 00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 27 000, 00 грн - сума заборгованості за процентами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

Отже, на підтвердження існування договірних відносин між сторонами у справі було надано Договір про споживчий кредит №100829322 від 09.08.2023 року та Договір позики №76786114 від 14.08.2023 року, які були підписанні ОСОБА_1 за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами.

Таким чином, вищевказані договори свідчать про те, що ОСОБА_1 умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки статтею 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Судом установлено, що ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Договір факторингу є дійсним та чинним, відомостей про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні.

Відтак, суд погоджується з тим, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як до нового кредитора, перейшли права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами.

Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Отже, факт надання позичальнику грошових коштів первісними кредиторами підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема самими кредитними договорами, які є дійсними в силу статті 204 ЦК України.

Окрім того, представник відповідача, зазначаючи у відзиві, що вона не отримувала кредитних коштів, не надала жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не надала виписки по банківському рахунку, а також не зверталася до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій.

Щодо доводів представника відповідача про неприйняття розрахунків заборгованості за цими кредитними договорами, то слід зазначити, що не зважаючи на те, що вони не є первинною бухгалтерською документацією у розумінні чинного законодавства, однак у сукупності із іншими наявними у справі доказами підтверджують наявність у боржника заявлених позивачем сум кредитної заборгованості.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором про споживчий кредит № 100829322 від 09.08.2023 року в розмірі 65 373, 50 грн, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно заборгованості за Договором позики № 76786114 від 14.08.2023 року в розмірі 31 275, 00 грн, суд вважає, що доводи позивача, щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором позики підлягають зменшенню виходячи з наступного.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Як вбачається з розрахунку загальної заборгованості, наданий позивачем, нарахування заборгованості вказане станом на 27.02.2024 року (дата прийому-передачі Реєстру боржників між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»).

Тоді як строк дії позики у Договорі позики №76786114 від 14.08.2023 року встановлено сторонами договору на 30 днів до 13.09.2023 року включно.

Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користуванням кредитними коштами за межами строку кредитування, задоволення вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом після 13.09.2023 року є необґрунтованими.

Доказів того, що строк кредитування був продовжений за згодою сторін у встановленому порядку, або що відповідач вчинив дії в особистому кабінеті для продовження кредитування, суду не надано. Водночас, автоматичне продовження строку кредитування шляхом лише продовження користування кредитом, та без ініціативи для цього позичальника, суд не може розцінювати як встановлення сторонами конкретного строку кредитування, а тому слід виходити зі строку кредитування, погодженого сторонами у договорі (30 днів).

Таким чином, розмір відсотків становить 2 025, 00 грн за період з 14.08.2023 року по 13.09.2023 року, відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №76786114 від 14.08.2023 року.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором позики №76786114 від 14.08.2023 року, внаслідок чого кредитна заборгованість становить 11 025, 00 грн, яка складається з 9 000, 00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 2 025, 00 грн - заборгованості за відсотками, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79%) в сумі 2 392, 12 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , кредитну заборгованість за Договором про споживчий кредит №100829322 від 09.08.2023 року в розмірі 65 373, 50 грн та за Договором позики № 76786114 від 14.08.2023 року в розмірі 11 025, 00 грн, а всього 76 398, 50 (сімдесят шість тисяч триста дев`яносто вісім грн п`ятдесят коп.) гривень, а також судові витрати в розмірі 2 392, 12 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко