Справа № 209/9252/24
Провадження № 2/209/448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корнєєвої І.В.,

за участі секретаря Циганок А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.

На обґрунтування позову зазначила, що 25 грудня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Життя разом з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на питання подружнього життя, ведення спільного господарства, вони не мешкають разом вже понад два роки. Спроби налагодити подружнє життя до позитивного результату не привели. Вважає, що подружнє життя остаточно розпалось і не може бути поновленим, тому просить шлюб розірвати.

06 січня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивачка, разом з позовною заявою, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 1999 року Красноперекопським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, актовий запис № 209, дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Спільне життя сторін не склалося, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивачка підтримала позов, а відповідач позов визнав, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і дітей, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, ч. 2 ст. 115 СК України, ст.ст. 3, 13, 76, 141, 258, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 грудня 1999 року, актовий запис № 209 розірвати.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 605 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 50 відсотків судового збору, що складає 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено

Суддя І.В. Корнєєва