ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1405/24 Номер провадження 22-ц/814/435/25Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Фабра Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фабра Євгенія Альбертовича, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

УСТАНОВИВ:

06.03.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в особі уповноваженого представника звернулось до суду із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 107 867,53 грн, судового збору за подачу позову у сумі 3 028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у справі у сумі 7 100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.07.2016 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксована. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію клієнта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Взяті на себе зобов`язання АТ «Альфа-Банк» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку.

20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення первісним кредитором права вимоги за вказаним кредитним договором до ОСОБА_1 , відповідно, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора.

Станом на 20.12.2021 утворилась заборгованість за кредитом у загальній сумі 107 867,53 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, для стягнення якої, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як новий кредитор, звернулось до суду і вказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 107 867,53 грн судові витрати у розмірі 10 128 грн, а всього 117 995,53 грн.

Із вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку через свого представника адвоката Фабра Є.А.

В апеляційній скарзі представник скаржника просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» відмовити у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення винесене з порушенням норм процесуального права та неналежним чином мотивоване.

Вказував, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що до позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , та що отримання нею грошових коштів доведено зібраними у справі доказами.

Так, зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не надано належних і достатніх доказів у справі на підтвердження надання АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 грошових коштів за підписаною 06.07.2016 офертою/акцептом, доказів про відкриття їй рахунку № НОМЕР_1 за вказаними офертою/акцептом, доказів про видані їй платіжні картки за даним рахунком.

В матеріалах справи взагалі відсутній договір № 630439463, який суд вважав укладеним.

Вважає, що надана ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до позову виписка Сенс Банку за договором № 630439463 за період з 06.07.2016 по 05.02.2024 не є належним доказом у справі, оскільки містить відомості за рахунком НОМЕР_2 , тоді як в оферті/акцепті йде мова про відкриття рахунку № НОМЕР_1 .

Виписка мала б бути складена АТ «Альфа-Банк», а не АТ «Сенс Банк», з огляду на умови договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (п. 5.1.4), що визначають строки передачі Банком новому кредитору документів кредитного досьє боржника.

У виписці зазначено суму боргу на час згортання активу 96 938,03 грн, тоді як позов пред`явлено на суму 107 867,53 грн.

Отже, скаржник вважає, що надана позивачем виписка по рахунку не має відношення до предмета позову і суд першої інстанції не надав їй належної оцінки.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не довело належними і достатніми доказами переходу до нього права вимоги до боржників від АТ «Альфа-Банк».

До позову не долучено належної форми реєстру всіх боржників, який має складати Додаток 1-1 до договору факторингу, до яких ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги. Наданий до позову документ «Додаток 1-1», на думку скаржника, містить ознаки внесених механічних змін, підробки, оскільки містить лише відомості щодо ОСОБА_1 . Акт приймання-передачі до договору факторингу, як Додаток 1-2 до нього, містить лише відсилку на Додаток 1-1, який є недопустимим доказом.

З урахуванням викладеного, вважає, що позивач не подав до суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, отже позов не підлягає задоволенню за недоведеністю позовних вимог.

19.11.2024, в межах встановленого судом процесуального строку, від представника позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказував, що виписка по рахунку відповідача надана фактично АТ «Альфа-Банк», оскільки назву останнього змінено на АТ «Сенс Банк» (зміна назви не свідчить про припинення юридичної особи), та є належним доказом у справі, що підтверджує як видачу кредиту, так і користування кредитними коштами. Додаток 1-1 до договору факторингу (реєстр боржників) містить відомості лише про ОСОБА_1 , а відомості щодо інших боржників скриті через захист конфіденційної інформації.

Судом першої інстанції установлено, що 06 липня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630439463, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у виді відновлювальної кредитної лінії на 24 місяців зі сплатою 26 % річних за користування кредитом.

Факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів за даним договором підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 .

Із зазначеної виписки встановлено активне користування відповідачем кредитними коштами з грудня 2017 року по лютий 2020 року, проте в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06 липня 2016 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 заборгованість за договором не сплатила, що є порушенням прав кредитора.

Станом на 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 107 867,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 94 889,94 грн, несанкціонований овердрафт - 2 048,09 грн, заборгованість за відсотками 10 929,50 грн.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами підтверджено як отримання, так і активне користування відповідачкою ОСОБА_1 кредитними коштами, чого не спростовано останньою в ході судового розгляду. Представник ОСОБА_1 не заперечував, що у неї відкритий рахунок в АТ «Сенс Банк» (на який було перейменовано АТ «Альфа-Банк»), проте не довів відсутність кредитної лінії, відкритої на ім`я ОСОБА_1 . Також, місцевий суд відхилив доводи сторони відповідача щодо недоведення позивачем у справі переходу прав вимоги відповідно до договору факторингу відповідно до реєстру боржників до нього, та зазначено, що надання повного реєстру боржників з переліком їх особистих даних, розмірів грошових зобов`язань кожного з боржників, а також іншої конфіденційної і банківської інформації, буде порушенням охоронюваної законом таємниці. Розмір заборгованості, яка відображена у детальному розрахунку, не спростована будь-яким контррозрахунком відповідача. На підставі викладеного, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 107 867,53 грн, а також понесені позивачем судові витрати: 3 028, 00 грн судового збору за подання позову та 7 001,00 грн витрат на правничу допомогу у зв`язку із поданням позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні 1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 514 ЦК України)

Відповідно до статті 512. ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем ОСОБА_1 , 06.07.2016 вона підписала оферту на укладення угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, а ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого було АТ «Альфа-Банк», що у подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк») акцептував цю оферту.

Також ОСОБА_1 підписано Довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» та заяву про відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк». (а.с. 6-7)

Відновлювана кредитна лінія це вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично в рамках встановленого ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину та здійснювати повторне використання коштів протягом терміну дії кредитної лінії.

Відповідно до укладеного договору ПАТ «Альфа-Банк» акцептував пропозицію ОСОБА_1 з надання їй кредиту за продуктом «Максимум-готівка» шляхом відкриття рахунку № НОМЕР_3 у валюті гривня та випуску міжнародної картки DMC Gold строком дії на 2 роки з моменту її випуску та встановлення відновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн; сума кредиту, що є доступною клієнту на момент укладення угоди - 19 500 грн, а сума, що може бути доступна клієнту в будь-якому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної лінії, який становить 200 000 грн.

Також, умовами оферти/акцепту сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 26% річних, порядок повернення кредиту щомісячними обов`язковими платежами мінімально у розмірі 7% від суми заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

З довідки про умови кредитування вбачається, що строк дії кредитної лінії становить 1 рік з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Сторона відповідача заперечень щодо пролонгації строку дії кредитної лінії не мала.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про укладення 06.07.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та погодження всіх його істотних умов.

Заборгованість за кредитом станом на 20.12.2021 становила 107 867,53 грн та сторона відповідача не заперечувала порядок нарахування відсотків та суму нарахованих відсотків.

Відповідач не погоджувався з наданою позивачем випискою по рахунку, заперечував її належність та достатність, як доказу у справі, оскільки вона містить відомості за рахунком НОМЕР_2 , тоді як в умовах оферти/акцепту на укладення угоди від 06.07.2016 йде мова про рахунок клієнта за № НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дійсно, в оферті/акцепту на укладення угоди від 06.07.2016, а також у заяві про відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк» визначено номер особового рахунку ОСОБА_1 як " НОМЕР_1 ", а в наданій позивачем до позову виписці зазначено рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до принципу змагальності у цивільному судочинстві кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. ст. 12, 81 ЦПК України)

Враховуючи те, що з 5 серпня 2019 року в Україні, відповідно до постанови Правління НБУ від 28.12.2018 р. № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» було запроваджено новий стандарт номеру банківського рахунку, саме на сторону відповідача, що заперечувала належність ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_2 та його належність до предмета доказування у справі (заборгованості за договором від 06.07.2016), покладався тягар доведення належними доказами своїх заперечень з цього приводу, зокрема, що цей рахунок є відмінним від рахунку № НОМЕР_1 , та що вона має інші рахунки в ПАТ «Альфа-Банк», по яким також були відкриті відновлювальні кредитні лінії з аналогічним лімітом.

Натомість умови кредитування, визначені в оферті/акцепту та довідці про умови кредитування, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту та дати відкриття кредитної лінії, відповідають даним з виписки по рахунку.

Місцевий суд правильно розподілив між сторонами тягар доведення цих обставин та надав вірну оцінку вказаній виписці по рахунку у сукупності з іншими доказами у справі, а також обґрунтовано відхилив доводи сторони відповідача щодо її неналежності як доказу у справі, зокрема, з підстави її видачі АТ «Сенс Банк», а не АТ «Альфа-Банк», так як це одна й та сама юридична особа, оскільки мала місце лише зміна найменування юридичної особи. При цьому, час створення виписки по рахунку не пов`язаний із строком передачі банком кредитної документації по боржникам новому кредитору у зв`язку із переуступкою права вимоги, як безпідставно вважає скаржник згідно з доводами апеляційної скарги.

Також, не свідчить про неналежність вказаної виписки по рахунку до предмета позову у справі і той факт, що ціна позову у справі становить 107 867,53 грн, а у виписці сума операції станом на 20.12.2021 зазначена у розмірі 96 938,03 грн. Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відмінність полягає лише у тому, що 96 938,03 грн - це сума заборгованості за простроченим тілом кредиту та несанкціонованим овердрафтом, а ціна позову у справі у сумі 107 867,53 грн включає суму заборгованості за процентами.

Також, апеляційний суд зазначає, що з виписки по рахунку вбачаються суми встановленого кредитного ліміту на початок укладення договору (06.07.2016) у сумі 19 500 грн, та у подальшому збільшення Банком кредитного ліміту, а також номери платіжних карток клієнта World Debit Mastercard, наявність яких стороною відповідача не спростована.

Щодо доказів переходу від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги до ОСОБА_1 за договором від 06.07.2016, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

На підтвердження переуступки права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» долучено до позову наступні докази: договір факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с. 8-12); Додаток 1-1 до договору факторингу «Характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами» від 20.12.2021 (а.с. 13-15); Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021 до договору факторингу (а.с. 16); платіжне доручення № 34291 від 20.12.2021 на суму 12 878 944,00 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 без ПДВ (а.с. 17).

За умовами Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (розділ 2) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник», за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. (п. 2.1)

Право Вимоги, що відступається згідно даного Договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. (п. 2.2)

Право Вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. (п. 2.3)

Клієнт зобов`язаний в день здійснення оплати Фактором Ціни Права Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору (12 878 944 грн) додатково підготувати і передати Фактору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флешка, компакт-диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр Боржників за формою, встановленою у Додатку 1-2 (Реєстр Боржників має містити поля відповідно до переліку згідно Додатку 1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників). (п. 2.3.1)

З долученого до матеріалів справи Додатку 1-1 до договору факторингу «Характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами» від 20.12.2021 вбачаються наступні дані лише щодо боржника ОСОБА_1 : порядковий номер боржника 4464; номер договору CCNG-630439463; дата договору 06.07.2016; РНОКПП боржника НОМЕР_4 ; ПІБ Боржника ОСОБА_1 ; валюта договору 980; сума за основною заборгованістю 96 938,03; заборгованість за процентами 10 929,50; всього сума заборгованості 107 867,53.(а.с. 13-15)

Відсутність даних у цьому Додатку 1-1 щодо інших боржників, до яких ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» також набуло прав вимоги за даним договором факторингу, не свідчить про підробку або незаконність вказаного документа. Ненадання товариством інформації щодо інших боржників (її приховування) обґрунтоване захистом персональних даних останніх, що відповідає закону, та не спростовує доказового значення вказаного документа, як доказу у справі.

Оплата ціни права вимоги за Договором факторингу № 4 від 20.12.2021 підтверджена платіжним дорученням № 34291 від 20.12.2021 на суму 12 878 944,00 грн за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 без ПДВ (а.с. 17).

Також, 20.12.2021 на виконання умов п. 2.3Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 сторонами цього договору підписано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 20.12.2021. (а.с. 16)

Вказані докази є належними і достатніми для підтвердження переходу прав вимоги від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», як нового кредитора, за до боржника ОСОБА_1 за договором від 06.07.2016 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Доводи апеляційної скарги відповідача вказаного висновку не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування, - відсутні.

Місцевий суд з дотриманням норм процесуального права здійснив розподіл витрат позивача у справі у зв`язку із подачею позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у зв`язку із подачею позову не містить жодних доводів і заперечень, суд апеляційної інстанції, враховуючи межі апеляційного перегляду, не здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в цій частині.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, статтями 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фабра Євгенія Альбертовича, - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль