Справа №442/167/25
Провадження №2/442/376/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2010 року. Однак, у вказані квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2020 року за місцем реєстрації не проживає. Відтак, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Возняка В.Й. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав відзив, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2010 року, посвідченого Спариняк Л.В., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1

Згідно витягу №014735/38-2024 від 18.12.2024 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за вказаною адресою.

Згідно акту про відсутність ( не проживання) особи за місцем реєстрації за № 634 від 30.12.2024 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового Кодексу з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Тобто право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення прав членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а припинення права власності на цей будинок (квартиру) припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком (квартирою).

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач відсутній тривалий строк без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки доказами установлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час без поважних причин.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.102,113,43,81,264,265ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.