Справа № 159/5659/24
Провадження № 2/159/141/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В. .

при секретарі Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини сплачених витрат з оплати житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення частини сплачених витрат з оплати житлово-комунальних послуг, вказуючи на те, що з 16.07.1995 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковелсьького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2022 року. На праві спільної сумісної власності їм належить індивідуальний житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 186,9 кв.м. Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на житловий будинок за вказаною адресою з 02.04.2012 року зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14.03.2012 згідно рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 07.03.2012 року №111. Форма власності приватна, частка власності 1/1. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2024 року в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Презумується спільна власність колишнього подружжя на вказане майно а відтак і обов`язок з утримання цього майна належить кожному із співвласників. Відповідач є співвласником житлового будинку, який належить сторонам у рівних частках, відповідач зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, солідарно. Рахунки на оплату житлово-комунальних послуг приходять на його ім`я, протягом всього часу, припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та існування спільного бюджету, він їх сплачує. Фактичні шлюбні відносини між ними були припинені наприкінці 2021 року. Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати витрати за комунальні послуги, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу в межах строку позовної давності з вересня 2021 року. За вказаний період ним сплачені житлово-комунальні послуги: за спожиту електричну енергію з 01.09.2021 року по 01.07.2024 року в розмірі 14503 грн. 58 коп.: за спожиту холодну воду з 01.08.2021 року по 01.06.2024 року в розмірі 14512 грн. 58 коп.; за спожиту гарячу воду з 30.12.2022 по 28.06.2024 року в розмірі 25240 грн. 15 коп., в загальній сумі 54256 грн. 01 коп. Вважає, що в порядку регресу необхідно стягнути з відповідача витрати на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 27128 грн. 15 коп. Посилається на ст.ст.5, 13, 15,16 ЦПК України, ст.ст.360, 322, 526, 544 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», правовий висновок викладений у постановах ВС. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, щ є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно та вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Судові витрати склали, 1211 грн. 20 коп. судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу орієнтовано 20000 грн., з яких 11200 грн. сума вже сплачена та 8800 грн. очікувані витрати як гонорар адвоката за представництва в суді. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг в порядку регресу в розмірі 27128 грн. 15 коп., відшкодувати судові витрати.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмової заяви представника позивача просить розглянути справу без їх участі, позов підтримують, просить його задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмової заяви представника відповідача просить розглянути справу без їх участі, позов не визнають, просять відмовити з підстав викладених у відзиві. Згідно відзиву, позов не визнають, вказує на те, що з березня 2021 року відповідач ОСОБА_2 перебуває за межами України, в будинку АДРЕСА_1 не перебуває, житлово-комунальними послугами не користується. 28.03.2023 року позивач без її згоди зняв її з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, згідно інформації виконавчого комітету Ковельської міської ради, зняття з реєстрації здійснено за заявою власника, про що зазначено в рішенні суду. Житлово-комунальні послуги позивач отримував для власних потреб і потреб нової сім`ї. Її не має на території України, комунальними послугами вона не користувалась, і як співвласник майна, вона не повинна їх сплачувати. Комунальні-послуги за спожиту електричну енергію, холодну та гарячу воду не є технічно необхідними для утримання будинку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини сплачених витрат з оплати житлово-комунальних послуг, обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_1 з 02.04.2012 року зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2024 року в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей виконавчого комітету Ковельської міської ради, ОСОБА_2 знята з зареєстрованого місця проживання 28.03.2023 року з адреси: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахункового листа, за адресою АДРЕСА_1 за період з червня 2021 року по серпень 2023 року ОСОБА_1 оплачено за водопостачання 5478 грн. 42 коп., за холодну воду за період з листопада 2023 року по липень 2024 року 6262 грн. 36 коп., а всього: 12024 грн. 72 коп.

Згідно довідки Волиньелектрозбут, за період з 01.01.2021 року по 31.07.2024 року, ОСОБА_1 сплачено за електропостачання 13429 грн. 98 коп.

Згідно виписки із історії платежів в електронному кабінеті за період з 30.12.2022 року по 28.06.2024 року ОСОБА_1 сплачено за гарячу воду 25240 грн. 15 коп.

Згідно відміткам закордонного паспорту ОСОБА_2 з 2021 року перебуває за межами України.

Судом встановлено, позивач та відповідач є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язані нести витрати по його утриманню, позивачем згідно наданих суду доказів сплачено комунальні послуги: за спожиту електричну енергію в розмірі 13429 грн. 98 коп., за водопостачання 12024 грн. 72 коп., за гарячу воду 25240 грн. 15 коп., а всього: 50694 грн. 85 коп., з відповідача підлягає стягненню частина, а саме половина понесених позивачем витрат в розмірі 25347 грн. 43 коп. за наступних підстав.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг та зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Ковальова Л.В., до заяви та позову додано витяг з договору про надання правничої допомоги, акти приймання-передавання наданих послуг, квитанція до приходного касового ордеру №52, згідно яких підтверджено виконання робіт та прийняття такої роботи позивачем, згідно розрахунку витрати на професійну правничу допомогу становлять 11200 грн.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у загальному позовному провадженні, без участі представника позивача, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу є співмірним з виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 12000 грн.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.322, 360, 526, 544 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218, 258-268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини сплачених витрат з оплати житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину сплачених витрат з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 25347 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 04.02.2025 року.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА