Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8323/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому підготовочму засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 та Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роком назад - ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивачки (рідний брат ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 була інвалідом І групи з дитинства, недієздатною та позивачка згідно рішенням Виноградівського районного суду від 27.07.2021 р. була призначена її опікуном.

Значно раніше - ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати спадкодавців - ОСОБА_5 .

Матері спадкодавців належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Після її смерті вони в рівних частках по 1/2 успадкували зазначений будинок на підставі рішення Виноградівського районного суду від 27.12.2019 р.

Покійній ОСОБА_5 належала також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 площею 0,25 га.

Однак земельна ділянка не увійшла у склад спадкового майна, через відсутність на час оформлення спадкових прав - державного акту.

Відтак, фактом спільного проживання з спадкодавцем на час його смерті, їм перейшло у власність по 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_2 (теперішній номер 38).

Так, згідно довідки Матіївського старостинського округу від 17.07.2024 р. №201 ОСОБА_5 , 1927 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Матіївського старостинського округу від 17.07.2024 р. №202, з померлою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 з нею разом проживали та були зареєстровані:

- ОСОБА_4 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_3 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, після смерті ОСОБА_5 (спадкодавця) залишилося спадкове майно: завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. в АДРЕСА_2 (теперішній номер 38), яка в рівних частках успадкували її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/2 частки спадкового майна (житлового будинку та земельної ділянки) успадкувала його рідна сестра ОСОБА_3 , яка разом з ним проживала на час його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 (опікуна ОСОБА_3 ), позивачка забрала її проживати до себе, оскільки вона потребувала сторонньої опіки і догляду. Нею було оформлено опіку над ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно.

ОСОБА_3 заповіт не залишила.

Так, згідно довідки від 26.04.2024 р. №411, технічного паспорта, виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 (бувша №34) будівництвом завершений (рік будівництва - 1953) (копія довідки, тех. паспорту додаються).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 становить 247941,00 грн.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 38,1 кв.м., в тому числі житлова площа - 16,5 кв.м.

Спадкодавцю також належала земельна ділянка в АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, з кадастровим номером :00:004:0005. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 75527, 50 грн.

Спадкодавець ОСОБА_3 мала ще сестру - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Отже, згідно приписів ст.1263 ЦК України позивач є спадкоємцем третьої черги, інші спадкоємці, в тому числі інших черг, відсутні.

Позивач ОСОБА_6 , відповідно, як єдиний спадкоємець та опікун спадкодавця - ОСОБА_3 , зверталася до Виноградівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини.

Листом від 26.04.2024 р. за № 223/01-16, завідуюча нотаріальної контори повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно належне ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник - адвокат Антал Я.В. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, справу розглянуто за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України .

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2022 р. (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивачки (рідний брат ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 02.06.2021 р. (а.с.11).

ОСОБА_3 була інвалідом І групи з дитинства, недієздатною та позивачка згідно рішенням Виноградівського районного суду від 27.07.2021 р. була призначена її опікуном, про що свідчить копія рішення Виноградівського районного суду від 27.07.2024 р. у справі №299/3135/21 (12-14).

Значно раніше - ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати спадкодавців - ОСОБА_5 , про що свідчать копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серіїI- НОМЕР_3 від 28.04.2011 р. (15-17).

Матері спадкодавців належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Після її смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 в рівних частках по 1/2 успадкували зазначений будинок на підставі рішення Виноградівського районного суду від 27.12.2019 р (а.с.18-21).

Покійній ОСОБА_5 належала також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2 площею 0,25 га, однак земельна ділянка не увійшла у склад спадкового майна, через відсутність на час оформлення спадкових прав - державного акту (а.с.28).

Відтак, фактом спільного проживання з спадкодавцем на час його смерті, їм перейшло у власність по 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_2 (теперішній номер 38).

Так, згідно довідки Матіївського старостинського округу від 17.07.2024 р. №201 ОСОБА_5 , 1927 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Матіївського старостинського округу від 17.07.2024 р. №202 (а.с.22), з померлою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 з нею разом проживали та були зареєстровані:

- ОСОБА_4 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_3 - дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, після смерті ОСОБА_5 (спадкодавця) залишилося спадкове майно: завершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. в АДРЕСА_2 (теперішній номер 38), яка в рівних частках успадкували її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/2 частки спадкового майна (житлового будинку та земельної ділянки) успадкувала його рідна сестра ОСОБА_3 , яка разом з ним проживала на час його смерті, про що свідчать довідки Матіївського старостинського округу від 17.07.2024 р. №№203,204 (а.с.23).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_4 (опікуна ОСОБА_3 ), позивачка забрала її проживати до себе, оскільки вона потребувала сторонньої опіки і догляду. Нею було оформлено опіку над ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно.

Так, згідно довідки від 26.04.2024 р. №411, технічного паспорта, виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 (бувша №34) будівництвом завершений (рік будівництва - 1953) (копія довідки, тех. паспорту додаються).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 становить 247941,00 грн.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 38,1 кв.м., в тому числі житлова площа - 16,5 кв.м.

Спадкодавцю також належала земельна ділянка в АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, з кадастровим номером :00:004:0005. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 75527, 50 грн.

Заповіт спадкодавець ОСОБА_3 не залишила.

Спадкодавець ОСОБА_3 мала ще сестру - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 187/2022, що заведена після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Отже, згідно приписів ст.1263 ЦК України позивач є спадкоємцем третьої черги, інші спадкоємці, в тому числі інших черг, відсутні.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Так, дійсно у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Так, відповідно до довідки від 26.04.2024 р. №411, технічного паспорта, виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 (бувша №34) будівництвом завершений (рік будівництва - 1953), рахується по ? частині за ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , на підставі рішення Виноградівського районного суду від 27.12.2019 року у справі № 299/3951/19.

Однак реєстрація рішення суду не була проведена.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла. Також встановлено, що спадкодавцю за життя належала земельна ділянка. Оформити належні права позивач, як спадкоємець після смерті спадкодавця не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі шляхом визнання визнати права власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованою в АДРЕСА_4 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) право власності:

- на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_5 загальною площею 38,1 кв.м., в тому числі житловою 16,5 кв.м.;

- на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_5 площею 0,25 га, з кадастровим номером :00:004:0005, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо