Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1479/24
Провадження № 2/528/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2025 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Вітківського М.О.,

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення технічної фіксації в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.); «а1» - навісу; «Б,б» - сараю; «В,в» - літньої кухні; «в1» - погребу; «Г» - сараю; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «е» - сараю; «Є» - сараю; «Ж» - сараю; №1 огорожі; №2 водогону.

В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_4 . На час смерті він мав у власності житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 51,6 кв. м, житловою площею - 29,7 кв. м), «а1» - навісу, «Б,б» - сараю, «В,в» - літньої кухні, «в1» - погребу, «Г» - сараю, «Д» - вбиральні, «Е» - сараю, «е» - сараю, «Є» - сараю, «Ж» - сараю, «№1» - огорожі, «№2» - водогону. За час свого життя ОСОБА_4 заповіту не склав.

З метою переоформлення спадщини після смерті свого чоловіка, позивач, як спадкоємець за законом вчасно звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний спадковий будинок нотаріус їй відмовила. Свої дії мотивувала тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та тим, що видати свідоцтво про право власності в цілій частині на ім`я позивача немає правових підстав.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2 . Разом з тим, остання, на думку позивача не бажає переоформляти на своє ім`я спадкове майно, самоусувається від вчинення будь-яких дій, які б свідчили про її наміри щодо оформлення спадщини.

Внаслідок таких обставини що склалися, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вищевказаний спадковий будинок в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання. Витребувано із Лубенської державної нотаріальної контори (37502, м. Лубни, Полтавська область, пл. Вокзальна, 7) копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а.с. 26-28).

08.01.2025 року на адресу суду від Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а.с.33-57).

29.01.2025 року позивач та представник позивача у підготовче засідання не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подали заяви в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розгляд справи провести без участі сторони позивача, і задовольнити заявлені позовні вимоги (а.с.62,63).

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, вона належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, натомість через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила задовольнити позов та розгляд справи проводити без її участі (а.с. 60,61).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Гребінка, Лубенського району, Полтавської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що видане Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради (а.с. 9 зворот).

На час смерті він мав у власності житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 51,6 кв. м, житловою площею - 29,7 кв. м), «а1» - навісу, «Б,б» - сараю, «В,в» - літньої кухні, «в1» - погребу, «Г» - сараю, «Д» - вбиральні, «Е» - сараю, «е» - сараю, «Є» - сараю, «Ж» - сараю, «№1» - огорожі, «№2» - водогону. Спадщину після померлого ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_6 .

Із матеріалів справи вбачається, що право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується договором купівлі-продажу від 23.07.1987 року, посвідченого секретарем виконкому Ульяновської сільської ради народних депутатів. Зареєстрованого в реєстрі за №52 (а.с.10,11).

До складу спадкового майна після померлої ОСОБА_4 на час звернення з позовом до суду входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 30.06.2024 року проведено технічну інвентаризацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна. Ринкова вартість об`єкту нерухомого майна станом на 11.10.2024 року становить 45 055,00 грн. (а.с. 12-18).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №1280 від 01.07.2024 року, станом на 31.12.2012 року об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано. (а.с.15 зворот).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2024 року №2058/02-31, яка видана, державним нотаріусом Лубенської ДНК Іщенко Г.К., вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , згідно алфавітної книги заведена в Лубенській ДНК за №223/2024 рік.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцем, що прийняли спадщину являються: дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 , згідно закону.

Дочки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та мати ОСОБА_9 , відмовились від прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у справі немає.

Так, як у спадкоємця ОСОБА_1 відсутні оригінали документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належав померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовлено. (а.с. 19,19 зворот).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено судом, фактичним власником житлового будинку розташованого у АДРЕСА_1 , був померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданою державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Ганною Іщенко від 04.12.2024 року №2058/02-31.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на нерухоме майно та право позивача на спадщину за законом таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який в цілому складається з: «А-1,а» - житлового будинку (загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.); «а1» - навісу; «Б,б» - сараю; «В,в» - літньої кухні; «в1» - погребу; «Г» - сараю; «Д» - вбиральні; «Е» - сараю; «е» - сараю; «Є» - сараю; «Ж» - сараю; №1 огорожі; №2 водогону.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 08.02.2025 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрована/проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 05.02.2025 року.

Суддя М. О. Вітківський