Провадження №2/932/147/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2025 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

У даній справі позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за теплову енергію в сумі 182339,16 грн за період з 01.10.2008 до 31.07.2023; інфляційні втрати в сумі 2727,24 грн та 3% річних в сумі 742,82 грн за період з 01.01.2021 до 23.02.2022; заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 688,12 грн за період з 01.10.2008 до 31.07.2023; поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі, на загальну суму 50,00 грн; витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі, на суму 35,00 грн; судові витрати в сумі 2147,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі у справі мешкають в квартирі АДРЕСА_1 та користуються послугами з теплопостачання, які надає позивач, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за що зобов`язані вносити плату згідно з встановленими тарифами. Через невнесення відповідачами плати за надані послуги з теплопостачання за період часу з 01.10.2008 по 31.07.2023 включно виникла заборгованість в сумі 182339,16 грн, яку у добровільному порядку відповідачі не сплачують.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Токаревою Г.О. поданий суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги відповідачем не визнаються. Так, він дійсно був власником квартири АДРЕСА_1 та був там зареєстрований до 2006 року, але приблизно на початку квітня 2008 року квартира була продана та інші співвласники також були виписані з неї. З 16.08.2006 місце його проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Також місце проживання його матері ОСОБА_1 з 14.05.2008 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира АДРЕСА_1 була відчужена ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договором купівлі-продажу від 31.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, реєстровий №1315, та перейшла у власність покупця ОСОБА_4 , який не здійснив реєстрації права власності у БТІ, у той час як державних реєстрів власності ще не існувало. Оскільки відповідачі у період з 01.10.2008 по 31.07.2023 не були власниками квартири та не були зареєстровані в ній, вони не були і споживачами послуг з теплопостачання, отже, на думку відповідача, підстав для задоволення позову немає.

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відзивів на позовну заяву не подано.

Відповіді на відзив відповідача ОСОБА_2 позивач суду також не спрямував.

Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

01.04.2024 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалене заочне рішення у справі, яким позовні вимоги задоволені повністю.

Рішенням Вищої ради правосуддя №2994/0/15-24 від 10.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

03.12.2024 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відповідачем ОСОБА_2 через представника адвоката Токареву Г.О. подано заяву про перегляд заочного рішення суду від 01.04.2024.

Ухвалою суду від 17.12.2024 заочне рішення суду скасовано, призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву; встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачам право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті.

До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивачем в період з 01.08.2008 до 31.07.2023 надавалися послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджене Актами підключення житлового будинку до системи централізованого опалення за 2008-2023 роки.

За розрахунком позивача за вказаний період по цій квартирі виникла заборгованість за оплату послуг з теплопостачання в розмірі 182339,16 грн.

Згідно з інформаційною довідкою №342260584 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1 власниками квартири зазначені: ОСОБА_2 1/5 частина з 18.01.2008, ОСОБА_3 1/5 частина з 31.03.2008 та ОСОБА_1 2/5 частин з 31.03.2008.

За змістом договору купівлі-продажу від 31.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П., реєстровий №1315, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продали, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями паспорту громадянина України НОМЕР_2 місце проживання ОСОБА_2 з 16.08.2006 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями паспорту громадянина України НОМЕР_3 місце проживання ОСОБА_1 з 14.05.2008 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 .

За змістом відповіді№1096317 від 05.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , з 01.08.2016. Разом із тим, саме таке місце її проживання вказане і в договорі купівлі-продажу квартири від 31.03.2008.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Правовідносини у даній справі регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які діяли на момент початку виникнення заборгованості (далі Правила №630), Постановою КМУ від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі Правила №830) тощо.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.ст.19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV (далі Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію.

Відповідно до ст.9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем за період з 01.10.2008 по 31.07.2023.

Як встановлене судом, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 станом на 01.10.2018 відчужили належну їм власність у вигляді квартири АДРЕСА_1 та їхнє місце проживання не було зареєстроване в цій квартирі.

За цим договором власником квартири з 31.03.2008 є ОСОБА_5 .

З наведеного випливає, що відповідачі у спірний період не були споживачами послуг з теплопостачання, які надавав позивач до квартири, відтак, позовні вимоги до них необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Те, що за даними державних реєстрів відповідачі досі відображені як власники квартири АДРЕСА_1 , не впливає на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У наведеній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Презумпція може бути спростована у двох випадках: якщо правочини за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються недійсними законом з моменту їх вчинення (нікчемні правочини) або недійсність яких встановлюється судом на вимогу заінтересованої особи у встановлених законом випадках (оспорювані правочини). Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що державна реєстрація прав не є підставою настання права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототжнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, за умови відсутності відомостей про те, що правомірність правочину продажу відповідачами квартири була спростована у період з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу і дотепер, суд вважає відсутніми підстави вважати відповідачів власниками цього майна на час вирішення справи, і такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 24.01.2020 у справі №910/10987/18.

З наведеного вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у цій справі, тоді як належним відповідачем має бути власник квартири ОСОБА_5 як споживач послуг та/або особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами.

Клопотання про заміну відповідача від позивача до суду не надходило.

Оскільки судом не встановлене підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання, відповідно й не підлягають задоволенню як похідні від первісної вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних збитків та вартості абонентського обслуговування.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог всі судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 39, код за ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення заборгованості за теплову енергію відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 05.02.2025.

Суддя: В.С. Салькова