Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/809/25
Провадження № 6/279/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ІвашкевичО. Г., із секретарем судового засідання Маковською Д.О., за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про видачу обмежувального припису щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що 03.01.2025 року за адресою проживання її мами , де заявниця перебувала того дня: АДРЕСА_1

відносно неї було вчинено адміністративне правопорушення, а саме домашнє насильство її колишнім чоловіком ОСОБА_2 діями психологічного характеру: нецензурна лайка, погрози, приниження, чим спричинив заявниці душевні хвилювання та психологічні страждання, а також погіршення якості життя. Цього ж дня вона звернулася за службу "102" з повідомленням про вчинення відносно неї з боку колишнього чоловіка психологічного насильства. За результатами виклику працівниками поліції був складений протокол про вчинненя адміністративного правопорушення за ст.173-2 КУпАП, після чого матеріали були передані до суду з призначенням судового розгляду на 03.02.2025 року(справа № 279/239/25). Втім кривдник все рівно не залишає її у спокої, ці неправомірні дії відносно неї вчиняє впродовж тривалого часу.

Просила застосувати відносно колишнього чоловіка ОСОБА_3 обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати в місця її постійного проживання: АДРЕСА_2 , заборонити наближатися на відстань ближче 1 000 м до місця її проживання (перебування); заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговорои або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд на 13 годину 05.02.2025 року.

У силу ч.2 ст.350-5 ЦПК УКраїни суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заявницю 03.02.2025 року повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви судом шляхом доставки смс-повідомлення на вказаний нею номер мобільного телефону; розміщено на офіційному веб сайті Судова влада оголошення про виклик в судове засідання ОСОБА_2 як особи щодо якої розглядається питання про видачу обмежувального припису .

У судове засідання заявниця та заінтересована особа не прибули. Клопотань, заяв про відкладення розгляду заяви не надходило.

Згідно з приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України заінтересована особа, викликана через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, яке розміщене більш ніж за 24 години до дати судового засідання, вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд,на підставі повного, всебічно, об`єктивного та безпосереднього дослідження та оцінки доказів встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15.09.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Коростенського міськрайнного суду Житомирської області від 20.12.2024 року за позовною заявою ОСОБА_1 шлюб з ОСОБА_2 був розірваний (справа № 279/3864/24).

З талону-повідомлення єдиного обліку № 199 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.01.2025 року вбачається, що на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. 03.01.2025 о 15:30 годин надійшло повідомлення про те, що його брат та колишній чоловік ОСОБА_1 здійснює відносно останньої психологічне насильство.

Цього ж дня відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адмністративне правопорушення серії ВАВ № 038448 за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП, який направлений до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені п.3 ч.1 цієї статті до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Згідно з пунктами 3, 4, 17 частини першої статті 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Пунктом 7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З урахуванням змісту вищевказаних правових норм видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність.

Згідно з правовими позиціями викладеними Верховним Судом, зокрема, в Постановах від 27 листопада 2019 року у справі №753/23624/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 754/9263/19, від 14 січня 2019 року у справі № 754/6995/19, від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Звернення заявника до органів поліції самі по собі, не підтверджують факт вчинення насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У постанові від 23.07.2020 року по справі № 138/2655/19 Верховний Суд надаючи оцінку доводам скаржника вказав, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення особою навмисного домашнього насильства, не визначають ризиків продовження чи повторного вчинення такого та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника , що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а свідчать лише про наявність тривалого конфлікту між сторонами.

За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, проте заявник має довести наявність підстав для видачі обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №202/11119/22).

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця посилалась на те, що її чоловік упродовж тривалого часу вчиняє відносно неї психологічне насильство , однак окрім протоколу про адміністративне правопорушення про подію 03.01.2025 року як єдиного доказу наявності ознак домашнього насильства відносно неї з боку колишнього чоловіка, як і результатів його розгляду судом, не надала. Не заявляла також і клопотань про витребування судом доказів у разі неможливості їх подання до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявницею не доведено існування та продовження настання ризиків насильства у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо її колишнього чоловіка обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком згідно із статтями 12, 81 ЦПК України.

Доказів на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно заявниці, що має регулярний та постійний характер, яке загрожує їх фізичному здоров`ю або завдає шкоди їх психологічному здоров`ю, заявницею суду не надано, та матеріали справи таких не містять. Сама лише вказівка у заяві те, що кривдник не залишає її у спокої та вчиняє це впродовж тривалого часу не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису.

За ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки заявниця не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення її колишнім чоловіком домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а судом не встановлено підтверджених фактів психологічного насильства відносно ОСОБА_1 , а також ризиків настання насильства у майбутньому, зіставляючи інтереси учасників справи та осіб, в право яких здійснюється втручання, суд дійшов висновку, що аргументи заявниці для виправдання втручання в життя заінтересованої особи не є достатніми.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі ст. 4, 9, 141, 211, 247, 263-265, 350-1, 350-8, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи та їх адреси:

Заявниця: ОСОБА_1 , зареєстрвоана за адресою : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1

Заінтересована особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ