У х в а л а

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 755/20790/21

провадження № 61-10621св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Ситнік О. М.

суддів: Ігнатенка В. М., Петрова Є. В., Пророка В. В., Сердюка В. В.,

розглянув заяву про самовідвід судді Верховного Суду Пророка Віктора Васильовича від участі в розгляді справи№ 755/20790/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року в складі судді Кордюкової Ж. І. та постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року в складі колегії суддів Мережко М. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В. та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «ДЕІБУ») про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

27 грудня 2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «ДЕІБУ» від 12 листопада 2021 року № 1967-К про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Департаменту банківської безпеки в АТ «ДЕІБУ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту банківської безпеки в АТ «ДЕІБУ».

Стягнуто з АТ «ДЕІБУ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2021 року до дня ухвалення судового рішенняв розмірі 7 954 842,50 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів, відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 січня 2024 року додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва частково задоволено заяву адвоката Величко Л. П. про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з АТ «ДЕІБУ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 100 000,00 грн. Відмовлено в задоволенні іншої частини вимог заяви.

11 липня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «ДЕІБУ» залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року залишено без змін.

11 липня 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 червня 2024 року, в якій просить її скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

11 липня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «ДЕІБУ» залишено без задоволення. Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року залишено без змін.

У липні 2024 року АТ «ДЕІБУ» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року, в якій просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У липні 2024 року АТ «ДЕІБУ» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року, в якій просить скасувати судові рішення та відмовити позивачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

20 та 22 серпня 2024 року ухвалами Верховного Суду відкрито касаційні провадження в справі.

25 січня 2025 року ухвалою Верховного Суду призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

27 січня 2025 року протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів справу призначено судді-доповідачеві: Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Петров Є. В., Пророк В. В., Сердюк В. В.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України).

Суддею Пророком В. В. заявлено самовідвід від розгляду цієї справи з тих підстав, що він є клієнтом АТ «ДЕІБУ», тому задля недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи сумніви щодо неупередженості судді, та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду ним заявлено самовідвід на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Перевіривши наведені суддею Верховного Суду Пророком В. В. на обґрунтування заяви про самовідвід доводи, Верховний Суд виснував про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно приписів пункту 5 частини статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, наведені суддею Пророком В. В., не можуть бути підставою для задоволення заяви про самовідвід, адже відсутні встановлені факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді Пророка В. В., не встановлено обставин, які унеможливлювали б ухвалення ним об`єктивного рішення в справі.

Сам собою факт обслуговування та відкриття рахунків у АТ «ДЕІБУ» не може свідчити про упередженість та/або необ`єктивність судді під час розгляду справи за участю цього банку.

Отже, підстав для висновку про наявність передумов для відводу судді Пророка В. В., визначених статтею 36 ЦПК України, не вбачається.

Керуючись статтями 36, 37, 39-41 ЦПК України, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Верховного Суду Пророка Віктора Васильовича від участі в розгляді справи № 755/20790/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року в складі судді Кордюкової Ж. І. та постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року в складі колегії суддів Мережко М. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік
Судді: В. М. Ігнатенко
Є. В. Петров
В. В. Пророк
В. В. Сердюк