Справа № 211/2011/24
Провадження № 2/211/144/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить суд визначити, що частки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 у нерухомому майні - квартирі, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на підставі свідоцтва №22 про право власності на житло від 15 січня 1999 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, є рівними та становлять по 1/2 частині кожному; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який приходився позивачу двоюрідним братом, матері позивача та ОСОБА_4 є рідними сестрами. Покійний ОСОБА_4 на момент смерті у шлюбі не перебував, але у нього був єдиний син - ОСОБА_3 , який багато років тому виїхав за межі України до іншої держави. За життя, покійний двоюрідний брат позивача та його син отримали у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15 січня 1999 року, виданого на підставі розпорядження №Д793 від 12 жовтня 1998 року, право власності на квартиру зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Син спадкодавця у квартирі не проживає багато років, після смерті батька з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. ОСОБА_4 помер раптово, позивач повідомила племіннику за допомогою мессенджерів про смерть батька, але відповідач повідомив, що спадщину оформлювати намірів не має та повертатися до України не буде. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді частки у вказаній квартирі, позивач має ключі від квартири, сплачує комунальні платежі, мала з двоюрідним братом приязні родинні відносини. Тому звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 березня 2024 року, оскільки не визначені частки у праві спільної сумісної власності. Тому з метою захисту своїх інтересів просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. За клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених у позові.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 9- копія свідоцтва про смерть, а.с. 10 - копія свідоцтва про народження, а.с. 11 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 12 - копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 15-17 - копії свідоцтв про народження, а.с. 19 - копія витягу, а.с. 20 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 21 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу, а.с. 22 - копія свідоцтва про шлюб).

ОСОБА_4 та його синові ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15 січня 1999 року, виданого на підставі розпорядження №Д793 від 12 жовтня 1998 року, на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-27 - копія свідоцтва з технічним паспортом, а.с. 52 зв. - копія довідки, а.с. 53 зв.-55 - копія повного витягу).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 та, відповідно, є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем п`ятої черги.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. від 11 березня 2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з невизначеним обсягом спадкового майна (а.с. 34 - копія витягу, а.с. 35 - копія постанови).

З витребуваних судом копій матеріалів спадкової справи №118/2023 (а.с. 45-63) вбачається, що до приватного нотаріуса Кучман І.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася 20 червня 2023 року лише двоюрідна сестра померлого - ОСОБА_2 . Також у матеріалах спадкової справи наявна нотаріальна завірена заява ОСОБА_3 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 . Однак, не надано перекладу вказаної заяви.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їм на підставі свідоцтва №22 про право власності на житло від 15 січня 1999 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, є рівними та встановити їх в розмірі по 1/2 частці за кожним.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович