Справа № 509/7073/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

при секретарі судового засідання: Степанової Н.С.,

за участю учасників судового провадження:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/7073/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, а саме: що ОСОБА_3 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Олександрівка, Тарутинського району Одеської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, просить внести зміни до актового запису № 103 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 14 травня 2021 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Олександрівка, Тарутинського району Одеської області. Інші відомості про дитину залишити без змін.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що, вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з березня 2020 року по 03.07.2023 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 до моменту смерті ОСОБА_3 , тобто, з березня 2020 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . Даний юридичний факт підтверджується рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року (справа № 509/4439/24).

Від цих відносин народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14.05.2021 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 103. Запис про народження дитини було зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Влітку, 2022 року ОСОБА_3 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_7 на військову службу під час мобілізації у військовий час. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 загинув під час захисту Батьківщини. Факт смерті підтверджується відповіддю Малиновського ДРАЦС про наявність актового запису в реєстрі актів цивільного стану про смерть ОСОБА_3 . За своє життя, після народження дитини, ОСОБА_3 , юридично не оформив своє батьківство, оскільки мати дитини - ОСОБА_1 після народження дитини, самостійно в органі реєстрації актів цивільного стану зареєструвала дитину відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. В графі батька записано ОСОБА_5 (дані батька зі слів матері). Пізніше, ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6 ,загинув та не встиг юридично оформити свої шлюбні відносини та своє батьківство на мололітнього сина.

Заявник зазначає, що вона з ОСОБА_3 , з березня 2020 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, що встановлено рішенням Овідіопольським районним судом Одеської області від 30 вересня 2024 року в справі № 509/4439/24. ОСОБА_3 виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені сімейним законодавством. ОСОБА_3 , проходячи військову службу не припиняв підтримувати із заявницею ОСОБА_1 - своєю цивільною дружиною та зі своєю дитиною відносини, постійно телефонував, цікавився життям своєї цивільної дружини та життям сина, надсилав гроші на їх утримання та весь час говорив заявниці, що як тільки він повернеться з війни, вони відразу зареєструють шлюб. Отже, між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом усього часу їхнього спільного проживання зберігались відносини, які притаманні саме подружжю. Заявниця вважає, що є докази, які доводять батьківство ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 за життя визнавав сина своєю дитиною та неодноразово говорив, про те, що юридично оформить в органах РАЦС своє батьківство. Це підтверджуєься фотографіями з пологового будинку ОСОБА_3 , наявністю у дитини по-батькові « ОСОБА_6 » , так само як звали його біологічного батька ОСОБА_7 , а також підтверджується рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2024 року в справі № 509/4439/24 про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Наразі, після загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заявниця залишилася з дитиною сама, без фінансової та будь-якої підтримки чоловіка. Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі та їх спільна дитина ОСОБА_8 , юридично не має батька і відповідно в свідоцтві про народження дитини батьком дитини ОСОБА_3 не записаний, заявниця не може оформити жодних виплат (пенсії) для дитини, пов`язаних з втратою годувальника. Оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника для дитини не можливо без встановлення факту батьківства щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Рішення суду про встановлення батьківства загиблого ОСОБА_3 щодо його біологічної дитини ОСОБА_4 потрібно для того, щоб у подальшому ОСОБА_1 змогла оформити пенсію на дитину по втраті годувальника, інші виплати, а також мати пільги, як дитина загиблого Захисника.

13.12.2024 року ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області було прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі окремого провадження та призначено до розгляду на 28 січня 2025 на 09-45 годин.

В судове засідання з`явилися заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ліпаткіна Елла Володимирівна. Заінтересована особа, Овідіопольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), була сповіщена належним чином та в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій вона просить розглянути справу у її відсутність.

За таких обставин, на підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність заінтересованої сторони.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно і безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, та врахувавши думку учасників справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14.05.2021 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 103. Запис про народження дитини було зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Також заявниця ОСОБА_1 співмешкали з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з березня 2020 року по 03.07.2023 року, що підтверджується рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року в справі № 509/4439/24. Від цих відносин народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Судом встановлено з письмових доказів, що ОСОБА_3 у 2022 році був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_7 на військову службу під час мобілізації у військовий час. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 загинув під час захисту Батьківщини, що підтверджується відповіддю Малиновського ДРАЦС про наявність в реєстрі про актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 307 від 12.07.2023 року, складеним Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, встановлено, що мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , громадянка України, батько дитини - ОСОБА_5 громадянин України. Відомості про батька внесені згідно з ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України.

В матеріалах, доданих до заяви, наявні відповіді військової частини НОМЕР_2 , в складі якої проходив службу ОСОБА_3 з якої вбачається, що зразки ДНК під час служби ОСОБА_3 не відбиралися.

Суд вважає доведеним факт батьківста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступними доказами: фотографіями з пологового будинку ОСОБА_3 з сином та заявницею, наявністю у дитини по-батькові « ОСОБА_6 », так само як звали його біологічного батька ОСОБА_7 , а також наявністю рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2024 року в справі № 509/4439/24 про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповіді з військової частини НОМЕР_2 .

В судовому засіданні були заслухані свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що загиблий ОСОБА_3 вважав себе батьком дитини ОСОБА_4 , проживав разом із заявницею та ОСОБА_3 відносився до малолітнього ОСОБА_4 , як до свого сина.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження дитини, певна особа не вказана батьком дитини, а батько зазначений за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно висновків викладених в постанові Верховного Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021 року предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

За приписами ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Відповідно до пункту 5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч.1 ст. 293 ЦПК України розгляд справ в порядку окремого провадження (підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи) та для створення умов здійснення особою особистих немайнових прав (права на сім`ю та його офіційного використання в публічних відносинах з органами влади, під час вчинення угод тощо).

Відповідно до статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту для заявниці, а саме батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 має для заявниці юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить подальша можливість дитини ОСОБА_4 мати права та гарантії і пільги передбачені законом. Відповідно буде можливість захистити права дитини після смерті одного з батьків.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 щодо її сина ОСОБА_4 відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України . Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.12, 81, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 294, ст.315, ст.319 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Олександрівка Тарутинського району Одеської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Одеса.

Внести зміни до актового запису № 103 від 14 травня 2021 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис Овідіопольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), змінивши в графі «батько» - « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець с. Олександрівка Тарутинського району Одеської області. Інші дані дитини про народження та матір залишити без змін.

Для внесення змін до актового запису про народження копію рішення суду надіслати до Овідіопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04.02.2025 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко