У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю

04 лютого 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, визначено головуючого суддю Морозова В.В.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою статті 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 отримана на запит суду 04 лютого 2025 року.

Згідно відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 1090208 від 04 лютого 2025 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає необхідним направити справу на розгляд іншому суду за підсудністю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За приписами частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відомостей про те, що на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти, а також про те, що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, суду не надано, отже положення частини 2 статті 28 ЦПК України застосуванню не підлягають.

Зокрема, позивачем вказано, що сторони спільних дітей не мають.

Пунктом 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської області поширюється виключно на Черкаський район Черкаської області, а зареєстроване місце проживання відповідача у справі знаходиться на території Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області, відповідно до поділу на райони, що діє до набрання чинності постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX.

Відтак, суддя констатує, що справа не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. (…) Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на зазначене, враховуючи, що на територію м. Шпола Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області області не поширюється юрисдикція Черкаського районного суду Черкаської області, суддя дійшов висновку про те, що матеріали позовної заяви слід передати для розгляду за підсудністю до Шполянського районного суду Черкаської області.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати для розгляду за територіальною підсудністю до Шполянського районного суду Черкаської області.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Морозов