Справа № 727/3611/22
Провадження № 6/727/29/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Лещинська А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвокат Хованець Андрія Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Хованець Андрій Ігорович звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтувала тим, що 19 лютого 2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На підставі договору Дарування від 24 листопада 2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., ОСОБА_1 безоплатно набула право власності на вище вказану квартиру.

У травні 2022 ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про її вселення у вищезазначену квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2022 у справі № 727/3611/22 відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 , а зустрічний позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 рішення Шевченківського районного суду було скасовано, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

23 березня 2023 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою. Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 без змін.

Ще до моменту відкриття виконавчого провадження, 20 лютого 2023, ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу квартири № 1137, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_5 .

19 березня 2024 ОСОБА_4 звернулася до першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 727/3611/22 від 11 березня 2024, виданого Чернівецьким апеляційним судом.

25 березня 2024 державним виконавцем першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Душенком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74532640, про зобов`язання ОСОБА_1 вселити ОСОБА_4 у вищевказану квартиру.

На момент відкриття виконавчого провадження квартира АДРЕСА_1 вже не перебувала у власності ОСОБА_1 . Таким чином, виконання виконавчого листа стало фактично неможливим, оскільки ОСОБА_1 більше не є власником зазначеної квартири і не має права розпоряджатися нею.

Заявниця та її представник в судове засідання не зявилися.

В судове засідання не з`явилася ОСОБА_4 , а також її представник.- адвокат Новіков Олександр Павлович, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також надали суду до початку розгляду справи заперечення в якому просили відмовити в задоволенні заяви.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, де зазначено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність учасників справи.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з заявою та доданими письмовими доказами, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 лютого 2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На підставі договору Дарування від 24 листопада 2021, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., ОСОБА_1 безоплатно набула право власності на вище вказану квартиру.

У травні 2022 ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про її вселення у вищезазначену квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2022 у справі № 727/3611/22 відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 , а зустрічний позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання припинення права користування житлом задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 рішення Шевченківського районного суду було скасовано, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

23 березня 2023 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою. Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2023 без змін.

Ще до моменту відкриття виконавчого провадження, 20 лютого 2023, ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу квартири № 1137, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_5 .

19 березня 2024 ОСОБА_4 звернулася до першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 727/3611/22 від 11 березня 2024, виданого Чернівецьким апеляційним судом.

25 березня 2024 державним виконавцем першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Душенком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74532640, про зобов`язання ОСОБА_1 вселити ОСОБА_4 у вищевказану квартиру.

На момент відкриття виконавчого провадження квартира АДРЕСА_1 вже не перебувала у власності ОСОБА_1 . Таким чином, виконання виконавчого листа стало фактично неможливим, оскільки ОСОБА_1 більше не є власником зазначеної квартири і не має права розпоряджатися нею.

Відповідно до положень п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов?язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого щодо тлумачення і застосування Конвенції про захист прав і основних свобод людини і протоколів до неї, визнана Україною, вказує на те, що в розумний строк розгляду справи включається період надходження до суду заяви до закінчення виконання рішення суду.

Згідно п.1 ст.6 зазначеної Конвенції провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід?ємною частиною судового розгляду, невід?ємною стадією процесу правосуддя, про що вказано в рішенні ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року (п.40). До того ж, принцип щодо тривалості судового провадження зазначено в численних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: у справі «Шмалько проти України», N?60750/00, від 20 липня 2004 року, п.43; «Романов проти України», N?67534/01, від 27 липня 2004 рок, п.42; «Дубенко проти України», N?74221/01 від 11 січня 2005 року, п.44.

21 грудня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи N? 824/2/22, провадження N? 61-11769ав23 (ЄДРСРУ N? 115860052) досліджував питання щодо підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦІК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов?язок боржника відсутній повністю чи частково у зв?язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України « ро виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред?явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред?явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов?язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов?язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв?язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов?язань містяться у главі 50 розділу І книги п?ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов?язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі N? 824/2/22 (провадження N? 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов?язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі N? 520/1466/14-ц, провадження N? 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі N? 824/67/20, провадження N? 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі N? 2-118/2001, провадження N? 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі N? 824/85/21.

Доводи заяви боржника про неможливість виконання рішення суду у звязку з тим, що квартира належить іншій особі і не перебуває у користуванні заявника, є неспроможними. За рішенням суду ОСОБА_4 вселена у спірну квартиру у звязку з тим, що ОСОБА_1 чинила перешкоди у вселені та проживанні її у цій квартирі. При цьому, рішення суду не містить будь-якого застереження, що таке вселення можливе лише у разі належності квартири на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Отже, відчуження квартири боржницею іншій особі одразу після ухвалення апеляційним судом рішення про вселення стягувачки не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також неспроможним є і посилання заявниці на те, що ОСОБА_4 втратила право користування спірною квартирою з моменту переходу права власності на останню до нового власника, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження цього.

Таким чином, за встановлених обставин, оцінивши наявні у справі докази та надавши належну правову оцінку нормам матеріального та процесуального права, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 - адвокат Хованець Андрія Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, та, керуючись ст. ст. 260, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - адвокат Хованець Андрія Ігоровича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Г. Літвінова