провадження № 22-ц/824/1272/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» поданою представником - адвокатом Власенком Вадимом Івановичем на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від виконання обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року адвокат Гардецький О.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру, звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України», у якому просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ виконувача обов`язків НААН України Лупенка Ю.О. від 21 серпня 2023 року №227-к про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України»;

відновити попереднє становище позивача, допустивши його до виконання своїх трудових обов`язків на посаді директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України»;

стягнути з ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 серпня 2023 року і по день фактичного допуску до роботи; стягнути з НААН України на користь позивача 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди;

стягнути з НААН України на користь позивача 2 147,20 грн судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом виконувача обов`язків НААН України Лупенка Ю.О. від 21 серпня 2023 року №227-к позивача відсторонено від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» з 21 серпня 2023 року на період здійснення досудового розслідування.

Підставою для видання цього наказу є лист Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702ВИХ-23 в рамках кримінального провадження №0000138 за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» в умовах воєнного стану.

У вказаному листі зазначено, що прокуратурою Кіровоградської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000138 від 17 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» в умовах воєнного стану. Керуючись ст.ст. 2, 9, 36, 93 КПК України, прокурор просив: провести службове розслідування щодо законності дій директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» ОСОБА_1 ; з метою попередження вчинення подальших протиправних дій у 2023 році вирішити питання про його відсторонення від виконання посадових обов`язків на період здійснення досудового розслідування.

07 серпня 2023 року наказом президента НААН України №72 створено комісію, яку зобов`язано у період з 09 по 11 серпня 2023 року включно провести службове розслідування в ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України», за результатами якого надати відповідь Кіровоградській обласній прокуратурі.

09-11 серпня 2023 року за результатами службового розслідування фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» членами комісії складено акт.

14 серпня 2023 року на розширеному засіданні Вченої ради ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» роботу директора ОСОБА_1 визнано ефективною.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» про відсторонення позивача від роботи є незаконним, прийнятим з порушенням вимог закону, зокрема, ст. 46 КЗпП України, оскільки в оскаржуваному наказі не зазначено жодної з передбачених цією нормою підстав для відсторонення позивача від виконання обов`язків директора підприємства.

Такої підстави для відсторонення від роботи, як надходження листа правоохоронного органу в рамках кримінального провадження, ст. 46 КЗпП України не передбачено.

Також, позивача не було негайно ознайомлено з оскаржуваним наказом, а направлено наказ поштою через 2 дні після його видання, а саме, 23 серпня 2023 року, тому позивачу стало відомо про його відсторонення від роботи лише 30 серпня 2023 року.

Крім того, позивач вважає, що з дня відсторонення до дня фактичного допуску до роботи відповідач-2 повинен виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім зазначеного, позивач вказує, що у зв`язку з відстороненням від роботи він був позбавлений можливості продовжувати звичне активне життя та професійну діяльність, підприємство, керівником якого є позивач, перебуває у невизначеному становищі, зокрема, не може здійснювати фінансово-господарську діяльність, що призводить до хвилювання та дискомфорту позивача, також, позивач вимушений вживати зусиль для відновлення своєї ділової репутації. Відтак, незаконним відстороненням від роботи позивачу задано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 50 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 23 ЦК України, ст.ст. 46, 237-1 КЗпП України позивач звернувся до суду з указаним позовом.

26 грудня 2023 року до суду надійшов відзив Національної академії аграрних наук України на позовну заяву, у якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив обґрунтований тим, що НААН України як орган управління об`єктами державної власності, здійснюючи контрольні та моніторингові повноваження, надані їй законодавством, з метою ефективного використання та збереження державного майна, виконання завдань, передбачених законодавством та статутом, уповноважена відстороняти позивача від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України», в тому числі, на час здійснення досудового розслідування з метою мінімізації ризиків та попередження вчинення подальших можливих протиправних дій. Відповідач-1 покладався на те, що з огляду на лист Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702ВИХ-23, у прокуратури є достатні підстави та докази, тому було прийнято рішення про відсторонення позивача від роботи на час здійснення досудового розслідування. Відсторонення від роботи здійснено на підставі ст. 46 КЗпП України, згідно з якою відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством. При винесенні оскаржуваного наказу відповідач-1 не посилався на норми КПК України.

Також, позивач не надав належних доказів щодо його моральних страждань чи приниження ділової репутації, завданих відповідачем-1. На період відсторонення позивача від роботи НААН України наказом від 21 серпня 2023 року №227-к, тимчасово, поклала виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» на керуючого фермою племінного заводу великої білої породи свиней ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» Матяжа В.М .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 21 серпня 2023 року №227-к про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України». Відновлено попереднє становище ОСОБА_1 , допущено його до виконання своїх трудових обов`язків на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України». Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 637 494,97 грн. без врахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 715,73 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, представник Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» - адвокат Власенко Вадим Іванович 27 травня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник апелянта вказав на хибність висновків суду першої інстанції та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відсторонення від виконання посадових обов`язків держслужбовця, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування можливе також в разі вчинення ними корупційного правопорушення.

Судом першої інстанції не було акцентовано увагу на тому, що розтрата та привласнення коштів державного підприємства є корупційними злочинами, а тому відсторонення від виконання обов`язків із такої підстави є цілком законним.

Позивачу дійсно поки що не вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України в рамках кримінального провадження №0000138 від 17 липня 2023 року, відкритого за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН в умовах воєнного стану.

Однак, за словами слідчого, є реальні підстави вважати про причетність ОСОБА_1 до даного кримінального правопорушення.

Посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, є особи, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. В даному випадку - ОСОБА_1 як директор ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН.

Саме за час виконання позивачем функцій директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН, на підприємстві виникли чималі проблеми та розтрати.

У листі Кіровоградської обласної прокуратури №3034 від 25 липня 2023 року зазначається, про доцільність проведення службового розслідування щодо законності дій директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН ОСОБА_1. з метою попередження вчинення подальших протиправних дій у 2023 році, а також вирішити питання про відсторонення останнього від виконання посадових обов`язків на період здійснення досудового розслідування.

Натомість, службове розслідування, що проводилось за Наказом НААН від 07 серпня 2023 року у період з 09 по 11 серпня 2023 року, охоплювало часовий період починаючи з початку 2023 року. Тобто, діяльність ОСОБА_1 в якості управління державним підприємством, з 2021 року (з початку його управління підприємством) і до 2023 року службовим розслідуванням не охоплювалась, що ставить під сумнів його об`єктивність та повноту.

Відсторонення працівника можливе «в інших передбачених законодавством випадках». КЗпП не містить чіткого переліку таких «інших випадків», однак, і не забороняє роботодавцю на власний розсуд, маючи на те законні підстави, застосовувати такий вид обтяжень для працівників. Натомість, кримінальне законодавство визначає відсторонення від посади (заборона виконувати посадові обов`язки) як санкція інкримінованої статті. Враховуючи той факт, що на даному етапі застосування відсторонення від посади саме крізь призму кримінального процесуального законодавства неможливе, уповноваженим органом було прийнято таке рішення в межах трудових правовідносин, але з метою запобігання вчинення нових злочинів у 2023 році.

Суд першої інстанції також не звернув уваги, що органом управління підприємством вжито всі необхідні заходи саме попередження подальшого розкрадання майна, що належить Державі Україна.

Більше того, судом першої інстанції не акцентовано увагу на тому, що в акті службового розслідування наведено пропозиції, якими рекомендовано мінімізувати витрати підприємства. З цього можна зробити висновок, що необґрунтовані витрати ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН все ж є і вони чималі.

Додатково зауважив, що судом першої інстанції не перевірено належним чином повноваження представника позивача, що призвело до представництва інтересів позивача особою, яка фактично не мала на те повноважень.

Зокрема, у ордері адвоката Гардецького О.С., долученого до позовної заяви, серії АА №1350706, виданого 11 вересня 2023 року, не зазначено ким видано посвідчення адвоката. Додатково суд не встановив, чи використовує адвокат у своїй діяльності печатку (в ордері мокрий відбиток печатки відсутній). У ордері адвоката Марч О.В, серії АР №1167188, виданого 11 березня 2024 року, не зазначено серії та номеру посвідчення адвоката, а також орган, яким його видано.

Крім того, суд першої інстанції не залучив до справи третьої особи, права та законні інтереси якої безпосередньо стосуються обставин справи, а оскаржуване рішення напряму впливає на господарську діяльність незалученої в якості третьої особи на стороні відповідача - Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» поданою представником - адвокатом Власенком Вадимом Івановичем на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від виконання обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гардецький Олександр Степанович заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним за обґрунтованим.

У судове засідання апелянт та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом НААН України від 21 серпня 2023 року №227-к у зв`язку з надходженням до НААН України листа Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702ВИХ-23 в рамках кримінального провадження №0000138 за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» в умовах воєнного стану відсторонено ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» з 21 серпня 2023 року на період здійснення досудового розслідування.

Згідно з копією листа Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702ВИХ-23 Кіровоградською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000138 від 17 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» в умовах воєнного стану. В ході досудового розслідування встановлено, що директором ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» укладаються завідомо невигідні для державного підприємства угоди. Крім того, встановлено, що ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» здійснювало фіктивні фінансово-господарські операції з ТОВ «Агровет Продакшн» щодо закупівлі ветеринарних препаратів на загальну суму 819 876,00 грн. Враховуючи викладене, існує необхідність вжиття заходів щодо запобігання у 2023 році протиправній діяльності керівництва державного підприємства. Керуючись ст.ст. 2, 9, 36, 93 КПК України, прокурор просить: провести службове розслідування щодо законності дій директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» ОСОБА_1 ; з метою попередження вчинення подальших протиправних дій у 2023 році вирішити питання про його відсторонення від виконання посадових обов`язків на період здійснення досудового розслідування.

Наказом НААН України від 07 серпня 2023 року №72 для проведення службового розслідування в ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» створено комісію, яку зобов`язано здійснити службове розслідування у термін з 09 по 11 серпня 2023 року включно та за результатами службового розслідування надати відповідь Кіровоградській обласній прокуратурі.

Згідно з копією Акту проведення службового розслідування в ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» від 09 серпня 2023 року, складеного комісією, створеною на підставі Наказу НААН України від 07 серпня 2023 року №72, запропоновано: з метою мінімізації витрат на оплату послуг стороннім суб`єктам господарювання та економії коштів господарства, віднайти фінансові можливості щодо часткового оновлення збиральної техніки підприємства; визначити відповідальних осіб за здійснення постійного моніторингу цін на території Кіровоградської області під час реалізації сільськогосподарської продукції; визначити порядок погодження умов договорів щодо надання сільськогосподарських послуг, оренди техніки сторонніми суб`єктами господарювання і звітування про їх виконання; керівнику господарства розробити та затвердити розпорядчий документ щодо організації системи внутрішнього контролю, закріплення осіб, відповідальних за його здійснення та визначення для них кола обов`язків.

Відповідно до копії Витягу з протоколу №7 розширеного засідання Вченої ради ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» від 14 серпня 2023 року Вчена рада постановила: визнати роботу директора ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» ОСОБА_1 ефективною.

Згідно з довідкою №1 від 11 вересня 2023 року про середньомісячний та середньоденний розмір заробітної плати, виданою ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України» ОСОБА_1 , середньомісячний розмір заробітної плати позивача становить 71 760,00 грн., середньоденний розмір заробітної плати позивача становить 3 337,67 грн. (місяці розрахункового періоду: червень та липень 2023 року).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від виконання обов`язків суд першої інстанції встановив відсутність даних щодо рішення слідчого судді чи суду в рамках кримінального провадження №0000138 від 17 липня 2023 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади позивача; що позивач має статус сторони або іншого учасника цього кримінального провадження, зокрема, статус підозрюваного чи обвинуваченого. Такої підстави відсторонення як лист прокуратури (прокурора) з проханням вирішити питання про відсторонення особи від виконання посадових обов`язків на період здійснення досудового розслідування ст. 46 КЗпП України не передбачено, будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би надавав право роботодавцю відсторонювати від посади позивача відповідачем-1 не зазначено. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період відсторонення позивача від роботи суд розрахував наступним чином: 3 337,67 грн х 191 робочих днів = 637 494,97 грн без врахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати.

В задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. суд відмовив, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів на її підтвердження.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення не має на меті покарання працівника, це особливий тимчасовий захід, що має попереджувальний характер. Воно триває або до встановлення юридичного факту, зазначеного в законі, або до припинення обставин, що призвели до відсторонення, або до вирішення питання про подальшу долю відстороненого працівника.

Отже, за суттю відсторонення від роботи є попереджувальним заходом, який застосовується роботодавцем для запобігання настанню негативних наслідків.

У постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №761/12073/18 зазначено, що відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Разом з тим за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 167 та частиною другою статті 169 ЦК України державні та комунальні підприємства, а також навчальні заклади, спільні комунальні підприємства належать саме до юридичних осіб публічного права, безвідносно до мети їхньої діяльності.

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права потрібно розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Так, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств.

Частини перша, п`ята статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначають, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. У разі вчинення від імені та в інтересах юридичної особи її уповноваженою особою кримінального правопорушення самостійно або у співучасті до юридичної особи у випадках, визначених Кримінальним кодексом України, застосовуються заходи кримінально-правового характеру. Особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

За обставинами цієї справи наказ НААН України від 21 серпня 2023 року №227-к «Про відсторонення ОСОБА_1 » видано у зв`язку з надходженням до академії листа Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702 вих-23, в рамках кримінального провадження №0000138 за фактом розтрати та привласнення коштів посадовими особами ДП «ДГ «Елітне» ІСГС НААН України в умовах воєнного стану.

Отже, відсторонення позивача відбулося не на підставі закону, як того вимагає стаття 46 КЗпП України, а на підставі листа Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702 вих-23.

Відповідно, місцевий суд правомірно вважав, що відсторонення позивача від виконання обов`язків директора проводилось з порушенням порядку, передбаченого ст. 46 КЗпП України.

Посилання апелянта на застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про запобігання корупції» колегія суддів відхиляє оскільки, видаючи оспорюваний наказ роботодавець керувався саме листом Кіровоградської обласної прокуратури від 19 липня 2023 року №09/2-4702 вих-23, а не Законом.

Крім того, як зазначено вище, відсторонення від виконання повноважень на посаді застосовується виключно в порядку, визначеному законом та щодо осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

Однак, відповідач підтверджує, що ОСОБА_1 не набув статусу підозрюваного (чи будь-якого іншого учасника) кримінального провадження №0000138.

Доводи апелянта, що, за словами слідчого, є реальні підстави вважати причетним ОСОБА_1 до кримінального правопорушення, що і стало підставою для відсторонення, є суперечливими та не узгоджуються зі статтею 62 Конституції України, за якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У зв`язку з цим відповідач передчасно переклав на позивача відповідальність за розкрадання майна та вжив заходів щодо попередження цих дій у непередбачений Законом спосіб.

Згідно з частинами першою та другою статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Як установив районний суд, у матеріалах справи немає відомостей про те, що слідчим суддею ухвалювалося рішення про відсторонення ОСОБА_1 від посади в порядку статті 154 КПК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, обґрунтовано вважав, що наказ про відсторонення позивача від роботи винесений відповідачем без законних на те підстав, у зв`язку з чим правильно його скасував, а також, враховуючи, що незаконні дії відповідача призвели до порушення конституційного права ОСОБА_1 на своєчасне одержання винагороди за працю, обґрунтовано поклав на відповідача обов`язок відшкодувати йому середній заробіток.

Аналогічні висновки щодо застосування приписів статті 46 КЗпП України у подібних правовідносинах Верховний Суд виклав у постанові від 22 травня 2024 у справі №210/3278/22.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції вимог ЦПК України колегія суддів зазначає наступне.

До позовної заяви ОСОБА_1 долучено ордер серії АА №1350706 про надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Гардецьким О.С., у якому не зазначено назву органу, що видав посвідчення адвоката (а.с. 42).

Також, у матеріалах справи міститься ордер серії АР №1167188 про надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Марч О.В., у якому не зазначено реквізити посвідчення адвоката (а.с. 124).

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затверджене рішенням Ради адвокатів України №41 від 12 квітня 2019 року встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Відповідно до пункту 2 Положення ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

Відповідно до пунктів 3-5 Положення в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з пунктом 6 Положення бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Пункт 12 Положення визначає реквізити, які містить ордер, а саме: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України реквізити, передбачені цим підпунктом, можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення; двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ;

Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Колегія суддів зауважує, що в спірних ордерах, поряд з іншим, зазначені реквізити свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю Гардецького О.С. та Марч О.В. а також двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвокатів в ЄРАУ.

Окрім того, копія відповідних свідоцтв про право на заняття адвокатської діяльності долучена до матеріалів справи.

«Дефектність» ордеру в частині відсутності номеру посвідчення адвоката не може слугувати об`єктивною підставою вважати, що учасником справи не додано належним чином оформлених документів, які б підтверджували її волевиявлення на надання повноважень адвокату щодо представництва у суді та права підпису процесуальних документів.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2023 року у справі №260/392/23.

Правовий інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, у цивільному судочинстві врегульовано статтями 52-54 ЦПК України.

Відповідно до статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції питання долучення до участі в справі третіх осіб перед судом не ставилось.

Доводи апеляційної скарги не містять інформації яким чином оскаржуване судове рішення впливає на права та обов`язки Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині визначення суб`єктного складу сторін у цій справі.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди не оскаржувалося та відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» подану представником - адвокатом Власенком Вадимом Івановичем - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова