Провадження № 2/175/2816/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" лютого 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що від шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року шлюб було розірвано. ОСОБА_1 фатично проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. З 01.09.2024 року ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання у Вищому професійному училищі №17 за спеціальністю «галузеве машинобудування». З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення двадцяти трьох річного віку.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у своїй заяві зазначив, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, проти стягнення аліментів не заперечує.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Єлізарівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, про що було складено актовий запис №01, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 03.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної електронної бази з питань освіти №228164, виданої 30.08.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання у Вищому професійному училищі №17, за спеціальністю «галузеве машинобудування», термін навчання за освітнім ступенем «Фаховий молодший бакалавр» до 30.06.2026 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько.

Проте відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи стягування з дня подання позовної заяви, а саме з 26.11.2024 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель