СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 303/4800/24
Провадження № 2/306/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Вінер Е.А.

з секретарем Петрус А.В.

з участю адвоката відповідача Белла Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" "Оранта" (адреса : 02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, 7-Д ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В :

Представник публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування посилаючись на те, що 09 січня 2023 року між ТОВ "Автодистрибюшн Карго Партіс" та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір УБ/1685259, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 31 січня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 « та автомобіля «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Волочинського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 519900,00 грн. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (в даному випадку НАСК «ОРАНТА»), після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він залишив місце ДТП. З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в сумі 519900,00 та судові витрати у розмірі 7898,00 грн.

19 серпня 2024 року відповідачем в справі подано відзив на позов в якому він зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди він виконував службові обов"язки як військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 . Транспортний засіб належить військовій частині та він не є власником автомобіля «Nissan X-Trail». Вказує, що він є учасником бойових дій та відноситься до пільгових категорій громадян, звільнених від загальнообов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 58-61).

23 вересня 2024 року представник ПАТ «НАСК «Оранта» подала відповідь на відзив, не погоджується із запереченнями відповідача, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав статусу учасника бойових дій та керував транспортним засобом без полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на нього не поширювалась дія п.13.1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також зазначає, що автомобіль був переданий фізичній особі ОСОБА_2 як гуманітарна допомога, а тому автомобіль не передавався в оперативне управління військової частини НОМЕР_3 . Просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.84-86).

В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не з`явилася, подала заяву на електронну адресу суду про розгляд спрви без участі представника (а.с.118-120).

Адвокат відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення адвоката відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Статтею 108 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

За змістом статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, виходячи з вимог ч. ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Судом встановлено, що постановою Волочинського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.13).

Дані обставини встановлені постановою Волочинського районного суду Хмельницької області від 14.02.2024 року, відповідно до якої, 31 січня 2024 року о 05 год. 57 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Ізварине 220 км + 300 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Х-Trail, державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього автомобіль Nissan Х-Trail, продовжуючи рух, здійснив наїзд на металевий відбійник та пошкодив його. Постанова набрала законної сили 27 лютого 2024 року.

01 лютого 2024 року до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування звернулося ТОВ "Автодистрибюшн Карго Партіс" предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з приводу виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування (а.с.5)

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту № К-24-19-1836/1 від 07 березня 2024 року було сплаченоТОВ "Автодистрибюшн Карго Партіс" страхове відшкодування в розмірі фактичного завданих збитків в розмірі519900 грн. (а.с.7)

Відповідно до платіжної інструкції №15639 від 18 березня 2024 року було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 519900.00 гривень (а.с.6).

Відповідно до п. п. «в» п.п. 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону, а саме «невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року було

клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено. Витребувано з військової частини НОМЕР_3 інформацію щодо перебування на обліку та (або) в оперативному управлінні даної військової частини автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 (а.с.98).

Згідно відповіді ТВО командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 від 28.11.2024 року автомобіль марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5

на обліку та в оперативному управління військової частини НОМЕР_3 не перебуває (а.с.112).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

Згідно зі ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та залишення місця дорожньо-транспортної пригод За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 133, 141, 223, 259, 263-265, 354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" "Оранта" (адреса: 02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, 7-Д ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" "Оранта" (адреса: 02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, 7-Д, ) суму страхового відшкодування в розмірі 519900,00 грн. (п"ятсот дев"ятнадцять тисяч дев"ятсот гривень) 00 коп. та судовий збір в розмірі 7898,50 грн. ( сім тисяч вісімсот дев"яносто вісім гривень) 50 коп.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер