Справа №639/8494/24
Провадження №4-с/639/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся зі скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїАкулкіна Олександра Сергійовича,заінтересовані особи: ОСОБА_2 , до Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якої просив суд:

-визнати недійсною оцінку майна, проведену ПП «Центр неналежної оцінки та експертизи» звіт № 987, щодо 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , в сумі 225 000,00 грн.;

- визнати дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському району у місті Харкові Східного регіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича щодо визначення вартості арештованого нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні незаконними;

- зупинити передачу вказаного майна на реалізацію, до завершення розгляд ускарги у порядку ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В обґрунтування скарги представник заявника посилається на те, що на примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварськоговідділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №72845747 з примусового виконання виконавчого листа № 639/7222/21 виданого 27.02.2023 Жовтневим районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 , спричинену моральну шкоду у розмірі 350 000,00 грн., та на правову допомогу на суму 21680,00 грн. 08.03.2023 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 71229132 та №71230158 ,в подальшому об`єдані у зведене виконавче провадження 72845747. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова по справі 639/7437/23 29.12.2023 визначено частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та визначено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частина квартири

АДРЕСА_1 подальшому, на підставі вищевказаної ухвали суду, з метою продажу даної частки нерухомого майна, головним державним виконавцем Акулкіним О.С. було винесено: 25.10.2024 постанову про опис та арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; 29.10.2024 постанова про визначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, 05.11.2024 постанова про арешт майна 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Проте , ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.12.2023 оскаржується стороною боржника в Харківському апеляційному суді та Харківським апеляційним судом зупинено дію ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.12.2023 до розгляду Харківським апеляційним судом.

Повідомленням від 06.12.2024 (рекомендований лист 630 отриманий представником боржника 10.12.2024) визначено вартість 1/3 квартири в розмірі 225 000 грн, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна № 987 , проведену ПП «Центра незалежної оцінки та експертизи». З визначенням оцінки в розмірі 225 000,00 грн. боржник не погоджується, оскільки відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.12.2024, замовленої представником боржника у Фонді державного майна, загальна вартість вказаного об`єкту нерухомості визначена у розмірі 2 639 229,86 грн, відповідно 1/3 від даної суми складає 879 743,28 грн , різниця між оцінкою по звіту №987 та оцінкою ФДМУ становить 629 743,28 грн, що є значною.

У зв?язку з вищевикладеним скаржник і вимушений був звернутись до суду з даною скаргою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2024 рокуприйнято скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв провадження судді Труханович В.В. Призначено судове засідання по справі.

14 січня 2025 року від державного виконавця надійшов відзив на скаргу згідно якої повідомлено, що державний виконавець не є суб?єктом професійної оціночної діяльності та до його компетенції не належить рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Зазначив, що заявник у своїй скарзі не наводить жодних обгрунтувань щодо норм закону, які були порушені головним державним виконавцем під час винисення постанови від 29.10.2024 про призначення суб?єкта оціночної діяльності,суб?єкта господарювання до участі у виконавчому провадженні і яким чином винисення такої постанови впливає на його права. В скарзі, заявник зазначає про те, що державний виконавець не звертався до сторони

боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки,

проте не надає жодних доказів. Також зазначив, що 01.11.2024 державним виконавцем, представнику боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 особисто, під підпис, було вручено виклик державного виконавця , яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись додержавного виконавця 11.11.2024 о 10:00 за адресою: АДРЕСА_2 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату. Одночасно зобов`язано надати документи. На момент 10.01.2025 боржник або його представник до відділу не з?явились, жодних документів не надали. Вважає, що дії боржника ОСОБА_1 та йогопредставника адвоката Чернишової О.Ю. направлені на умисне невиконання, затягування виконавчого документу № 639/7222/21, виданого 27.02.2023 Жовтневим районним судом міста Харкова. Заявник у своїй скарзі не наводить жодних обгрунтувань щодо норм закону, які були порушені державним виконавцем та не надає до суду жодних доказів щодо прав боржника, які порушені державним виконавцем під час виконання рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року у задоовленні клопотання представника заявника про зупинення провадження у справі відмовлено.

Заявник та представник заявника, в судове засідання не з?явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Акулкін О.С. в судове засідання не з?явився, надав відзив на скаргу, просив відмовити у задоволенні скарги, та провести розгляд справи без його участі.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності нез`явившихся сторін, що не перешкоджає розгляду скарги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК Українискаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, повідомленням державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїАкулкіна Олександра Сергійовича від 06.12.2024 визначено вартість 1/3 квартири АДРЕСА_1 . Дане повідомленння отримано представником скаржника 10.12.2024.

Представником заявника здійснювалось досудове врегулювання спору, а саме:18.12.2024 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїподано заяву про рецензування звіту про неналежну оцінку майна № 987.

У зв`язку з тим, що заявник намагався урегулювати спір в досудовому порядку, та 18 грудня 2024 року подано заяву про рецензування звіту про неналежну оцінку майна № 987 , то при зверненні до суду зі скаргою 23 грудня 2024 року заявником не були порушені строки для звернення до суду із даною скаргою.

Згідно зістаттею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню. Відповідно достатті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження № 639/7222/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк основного покарання у виді обмеження волі ОСОБА_1 відраховувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили обрано стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до суду, а у разі неможливості прибути завчасно повідомити про це суд; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено обвинуваченому, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладено на прокурора.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду у розмірі 350000 грн. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог потерпілої ОСОБА_2 до обвинуваченого ОСОБА_1 відмовлено.

Роз`яснено потерпілій ОСОБА_2 право звернення до суду з позовною заявою до належного відповідача в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) процесуальні витрати на правову допомогу на суму 21680,00 грн. (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведені ХНДЕКЦ МВС України судові експертизи у кримінальному провадженні на суму 9480,10 грн. (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят гривень 10 коп.) (к. п. арк. 153, 166, 178, 181, 217).

Cкасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2021 по справі № 639/5104/21 (провадження № 1-кс/639/1862/21), а саме: на автомобіль «Mitsubishi lancer», р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як власнику (к. п. арк. 25);

- автомобіль «Hyundai і20», р.н. НОМЕР_3 , повернути потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.02.2023 апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2023 касаційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року та в порядку ст. 438 КПК вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2022 року щодо змінено. Пом`якшено призначене основне покарання за ч. 1 ст. 286 КК до 1 (одного) року обмеження волі. У решті судові рішення залишити без зміни.

27 лютого 2023 року Жовтневим районним судом м. Харкова були видані виконавчі листи по цивільному позову у вищевказаній справі № 639/7222/21.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №72845747 з примусового виконання виконавчих листів № 639/7222/21 виданих 27.02.2023 Жовтневим районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду у розмірі 350 000,00 грн., та витрати на правову допомогу на суму 21 680,00 грн.(а.с.20).

08.03.2023 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 71229132 та №71230158 з примусового виконання виконавчих листів № 639/7222/21 виданих 27.02.2023 Жовтневим районним судом міста Харкова (а.с. 16,17).

Так, в рамках зведеного виконавчого провадження №72845747 державним виконавцем були винесені наступні постанови:

25 жовтня 2024 року постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №71229132;

29 жовтня 2024 року постанова про призначення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №71229132;

05 листопада 2024 року постанову про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №71229132 (а.с. 14,15, 18-19, 15).

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2023визначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 09.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката - Чернишової Оксани Юріївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 грудня 2023 року, у справі за поданням Головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ігоря Умнікова про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Зупинено дію ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 грудня 2023 року до розгляду Харківським апеляційним судом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»

(у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-ти денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду

у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18),та від 12 червня 2019 року усправі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19).

Судом встановлено, що 29.10.2024 державним виконавцем, було винесено постанову про призначення об?єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб?єкта оціночної діяльності -суб?єкта господарювання Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи», який має сертифікат виданий 20.03.2023 за № 166/2023 Фондом державного майна України (строк дії: 20.03.2023) (а.с. 15).

Відомостей щодо направлення вищевказаної постанови сторонам виконавчого провадження матеріали справи не містять.

05.11.2024 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на 1/3 житлової квартири у 9-ти поверховому будинку панельного типу на 7-му поверху, яка складається з 3-х кімнат, загальної житлової площі 44,2 кв.м, в тому числі: 1 кімната площею 13,8 кв.м. 2-га кімната площею 15,0 кв.м., 3-тя кімната площею19,4 кв.м., кухні площею 5,1 кв.м, ванна кімната площею 2,0 кв.м., вбиральні (поєднаної)площею 1,2 кв.м., коридору 6,6 кв.м., предпокою, вбудованої шафи 1,8 кв.м., квартира обладнана балконом (терасою) 5,4 кв.м. Загальна площа квартири 62,5 кв.м. Висота приміщень 2,60 м. Матеріали зовнішніх стін керамзитобетон, матеріал перекриття-залізобетон. Будинок підключено до телефонної мережі та обладнано водопроводом (холодним та гарячим), каналізацією, газопостачанням, опаленням централізованим, електросвітлом та сміттєпроводом (а.с. 14).

Відомостей щодо направлення вищевказаної постанови сторонам виконавчого провадження матеріали справи не містять.

За висновками суб`єкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», станом на 11.11.2024, вартість 1/3частини житлового приміщення (трикімнатної квартири), загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , складає 225 000,00 грн.

При оцінці вказаного нерухомого майна використано порівняльний методичний підхід (а.с.23-42).

Повідомленням державного виконавця від 06.12.2024 визначено вартість 1/3 квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 225 000,00 грн, відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна № 987, проведену ПП «Центра незалежної оцінки та експертизи» (а.с.12)

Вищезазначене повідомлення про результати визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , 06.12.2024 було направлено рекомендованим повідомлення на адресу заявника та отримано останнім 10.12.2024 (а.с. 13).

Разом з цим, як повідомила представник заявника, нею була замовлена у Фонді державного майна довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.12.2024.

Згідно довідки про оціночну вартість об?єкта нерухомості від 10.12.2024, загальна вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 2 639 229,86 грн. (а.с. 9).

Представник заявника зазначила, що з оцінкою майна, а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 225 000,00 грн., боржник ОСОБА_1 не погоджується, оскільки відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.12.2024, замовленої у Фонді державного майна, загальна вартість вказаного об`єкту нерухомості визначена у розмірі 2 639 229,86 грн, відповідно 1/3 від даної суми складає 879 743,28 грн , різниця між оцінкою по звіту №987 та оцінкою ФДМУ становить 629 743,28 грн, що є значною. Так, представником заявника 18.12.2024 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заяву про рецензування звіту про неналежну оцінку майна № 987 (а.с. 11).

Згідно з частиною 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади такої оцінки та є обов`язковими для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Пунктом 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, визначено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 у справі №766/7365/17 (провадження №61-36614св18).

Як випливає зі змісту висновку про вартість майна, оцінювач ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» особисто не оглядав внутрішні приміщення об`єкта оцінки і зауважень щодо допуску його до об`єкта з метою проведення вказаного дослідження не висловлювала, відтак, оцінка виконувалась лише по наданих документах, що підтверджується й матеріалами виконавчого провадження, а тому дослідження було проведено не в повному обсязі.

Отже, висновок оцінювача (Звіт про незалежну оцінку майна № 987) складений з порушенням вимог п.п. 50, 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Таким чином, судом встановлено, що суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єкту оцінки (що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна).

Як встановлено Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року, справа №520/1745/18-ц, проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку та земельної ділянки не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість.

У процесі розгляду скарги не було подано доказів на підтвердження того, що державний виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

В даному ж випадку, як встановлено судом, оцінка арештованого майна проводилась оцінювачем ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» лише на підставі порівняльного підходу, який ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування, без безпосереднього огляду арештованого житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане, на думку суду, може суттєво впливати на результат оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною, нижчою, ніж реальна ринкова (різниця в ціні згідно висновку оцювача ПП «Центр неналежної оцінки експертизи» та довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.12.2024 , замовленої у Фонді державного майна по вартості 1/3 квартири АДРЕСА_1 ), чим будуть порушені права ОСОБА_1 як боржника, а тому наявні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця щодо визначення оцінки арештованого майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність порушень допущених державним виконавцем з приводу нездійснення всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, спрямованих на визначення вартості арештованого майна саме за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, зокрема боржника ОСОБА_1 , оскільки останній належним чином повідомив виконавця про своє непогодження з вартістю майна, визначеною ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», проте, державний виконавець не вжив заходів щодо визначення результатів вартості майна за відсутності такої згоди, не визначив результати вартості такого майна у процесуальний спосіб, зокрема, шляхом винесення відповідного процесуального рішення.

Разом з цим суд повідомляє, що статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Ураховуючи викладене, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 168/828/16-ц також зазначається, що за змістом статей 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює оспорювання в судовому порядку такого звіту.

Отже, скарга ОСОБА_1 в частині визнати недійсною оцінку майна, проведену ПП «Центр неналежної оцінки та експертизи» звіт № 987 не підлягає задоволенню.

Крім того, державний виконавець у своєму відзиві повідомив, що державний виконавець не є суб?єктом професійної оціночної діяльності та до його компетенції не належить рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Як вже було встановлено судом, представником заявника 18.12.2024 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заяву про рецензування звіту про неналежну оцінку майна № 987 (а.с. 11).

Частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-ти денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку. Отже, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) не містить обов`язку виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності. Отже, таке рецензування не є обов`язковим.

Вищезазначене узгоджується із правовими висновками викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18 (провадження № К/9901/59534/18) та від 27 серпня 2020 року у справі № 295/11078/14-ц (провадження № 61-2646св19).

Щодо зупинення передачі арештованого майна на реалізацію, суд зазначає наступне. Так, порядок розгляду скарг на дії державного виконавця врегульовано нормами ст.ст.447- 453 Цивільного процесуального кодексу України.

Розділом V11 ЦПК України не передбачено можливості забезпечення вимог скарги шляхом зупинення проведення електронних торгів.

Вжиття таких заходів забезпечення вимог скарги не передбачено також і Законом України «Про виконавче провадження» у разі оскарження дій приватного виконавця.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом з тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом України «Про виконавче провадження» у ст.34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції виконавця. Розглядаючи скаргу на дії державного, приватного виконавця у порядку ст.447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів «забезпечення скарги» шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 19, 41 Конституції України, ст. ст. 133, 447-453 ЦПК України, ст.ст. 32, 52, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, ст. ст. 1, 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволити частково.

Визнати дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Акулкіна Олександра Сергійовича щодо визначення результатів вартості майна боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №72845747 неправомірними.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.02.2025

Суддя В.В. Труханович