Провадження №2/389/1048/24
Ухвала

іменем України

05 лютого 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОбласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі виробничого структурного підрозділу Знам`янського водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

встановив:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 04.12.2024 звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 30.10.2024 в розмірі 2 173 грн 56 коп, 3% річних в сумі 52 грн 95 коп та індексу інфляції в сумі 154 грн 96 коп.

Представник позивача Ткаченко А.О. 31.01.2025подала суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі з цієї підстави. Крім того, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України просила повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Положеннями ч.3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1, 3 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Так, заява представника позивача про відмову від позову подана в межах повноважень представника, відповідає вимогам ст.206 ЦПК України, відмова від позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене та враховуючи, що підстав для неприйняття судом відмови від позову не встановлено, суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови представника позивача від позову та закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вирішуючи клопотання представника позивача про повернення судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Судом встановлено, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було сплачено судовий збір у сумі 268 грн 40 коп. Однак, ухвалою суду від 02.10.2023 судовий наказ скасовано.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При зверненні до суду з даним позовом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» доплачено судовий збір в сумі 2 759 грн 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення закріплені в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.

Враховуючи, що представник позивача відмовилася від позову і така відмова прийнята судом, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в розмірі 1 514 грн.

Клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачем у справі витрат в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України представником позивача не заявлялося.

Керуючись ст.13, 49, 142, 206, п.4 ч.1 ст.255, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Прийняти відмову представника позивача від позову.

Провадження у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі виробничого структурного підрозділу Знам`янського водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Повернути Обласному комунальному виробничому підприємству «Дніпро-Кіровоград» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову відповідно до платіжної інструкції №47714 від 28.10.2024 у АТ КБ «Приватбанк», в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва