Справа № 147/1449/24
Провадження № 2/147/81/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 10.02.2024 у Тростянецькому відділі ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №11. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 10 лютого 2024 року він з відповідачкою одружився. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільних дітей в них немає. Протягом останнього часу шлюбні відносини поступово погіршилися. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага внаслідок чого спільне життя стало неможливим. Подружні відносини між ними припинилися. Спільно не проживають. Сім`ю відновити неможливо. Строк для примирення не потрібний, оскільки примирення з відповідачкою неможливе. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 суперечить інтересам позивача.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, за обставин, викладених у заяві, просив задовольнити його. Крім того, зазначив, що він почав вживати алкоголь, за час спільного проживання він надавав матеріальну допомогу, купив дрова, пральну машинку, однак відповідачці було мало його заробітків. Також зазначив, що не бажає зберігати таку сім`ю, часу на примирення просив не надавати. Спільних дітей у них немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову та зазначила, що не дає згоду на розірвання шлюбу з позивачем. При цьому вказала, що сім`ї з позивачем не бажає зберігати та часу на примирення не потрібно надавати. Також вказала, що має до позивача лише претензії майнового характеру.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 10.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10 лютого 2024 року у Тростянецькому відділі ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №11. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача та вдповідача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 лютого 2024 року у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №11.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04 лютого 2025 року .

Суддя А.М. Мудрак