"05" лютого 2025 р. Справа № 363/6787/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Баличевої М.Б., за участі секретаря: Василенко Г.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява. Одночасно представником позивача подана заява про забезпечення позову.

Ухвалами Вишгородського районного суду від 30.12.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків, відмовлено в забезпечення позову.

Ухвалою Вишгородського районного суду від 22.01.2025 року продовжено стороні позивача процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви до 30.01.2025 (включно).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали представником позивача засобами поштового зв`язку направлено 30.01.2025 року нову редакцію позовної заяви та заява про забезпечення позову, які надійшли на адресу суду 04.02.2025 року.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 02.04.2021р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :01:073:0091, який зареєстровано в реєстрі за №981 та посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області. На підставі вищевказаного документу, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:073:0091, сплативши на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 117 000 грн. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2024р. по справі №367/9485/21 було залишено в силі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18.07.2023р. по вищевказаній справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.04.2021р. земельної ділянки з кадастровим номером :01:073:0091, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , діючи через свого представника, приймав активну учасить у справі та йому відомо про вищевказане судове рішення, проте коштів сплачених за недійсним договором купівлі-продажу відповідач не повернув. Водночас, наскільки йому відомо позивачці, - ОСОБА_3 тривалий час перебуває закордоном та не має наміру повертатися в Україну. З урахуванням воєнного стану та неповернення ОСОБА_3 коштів по день пред`явлення цього позову, існує об`єктивні ризики ускладнення виконання можливого рішення суду.

Судом встановлено, що 02.04.2021 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шех К.Г. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі за № 981, між ОСОБА_3 («Продавець») та ОСОБА_2 («Покупець»), згідно якого Продавець передає у власність (продає), а Покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку площею 0,0586 гектарів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:073:0091 з цільовим призначенням присадибна ділянка.

Матеріали справи містять витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251163017 від 02.04.2021 року.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 10 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може, зокрема, вчиняти дії на порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача, які він має намір захистити (поновити).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Представник заявники в своїй заяві про забезпечення позову посилається на існування ризиків ускладнення виконання можливого рішення суду у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час перебуває за кордоном та не має наміру повертатися в України, однак будь яких належних доказів на підтвердження суду не надає.

Крім того, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

На підставі вискладеного, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки представником ОСОБА_1 будь-яких письмових доказів на обгрунтування забезпечення позову не подано, не наведено об`єктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 352, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя М.Б. Баличева