Справа № 752/9090/24
Провадження № 2/752/1217/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Овдій-Барандич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, Боярської міської територіальної громади в особі Боярської міської ради, третя особа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, Боярської міської територіальної громади в особі Боярської міської ради, третя особа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом та просять визнати за позивачем 1 право власності на 1/8 частку квартири під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачем 1 право власності на 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачем 1 право власності на 1/32 частку квартири під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачем 1 право власності на 1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачем 2 право власності на 1/32 частку квартири під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який

помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачем 2 право власності на 1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позову зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входять: 3/16 частки квартири під номером АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0006, розташована по АДРЕСА_2 . За життя померлий заповіту не склав. Спадкоємцями на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 були дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 . Позивач 1 та ОСОБА_4 у силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їхнього батька, оскільки проживали з ним на час відкриття спадщини. На підставі заяв позивача 1 та ОСОБА_4 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. завів спадкову справу №5/2016, яку зареєстровано у спадковому реєстрі за №59256133. 20.07.2016р. позивач 2 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 на користь позивача 1. Отже, після смерті ОСОБА_3 позивач 1 фактично прийняла спадщину, що якої входить: 1/8 частки квартири під номером АДРЕСА_1 ; 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (з урахуванням відмови від прийняття спадщини позивачем 2). Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, що якої входить 1/16 частка квартири під номером АДРЕСА_1 ; 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . 11.10.2021р., не отримавши свідоцтва про право на спадщину на належну йому частку після смерті батька, помер ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, що складу якої входить: 3/16 частки квартири під номером АДРЕСА_1 ; 1/16 частка квартири під номером АДРЕСА_1 , яка прийнята ним як спадкоємцем після смерті батька - ОСОБА_3 ; 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка прийнята ним як спадкоємцем після смерті батька. 07.03.2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бузницькою Ю.О. заведено спадкову справу №4/2024, спадкодавець ОСОБА_4 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є позивач 1 та позивач 2. 07.03.2024р. приватним нотаріусом видано позивачу 1 свідоцтво про право на спадщину за законом №809 та зареєстровано право власності на 3/32 частки квартири

АДРЕСА_1 . 07.03.2024р. приватним нотаріусом видано позивачу 2 свідоцтво про право на спадщину за законом №812 та зареєстровано право власності на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивач 1 та позивач 2 в березні 2024р. хотіли звернутись до приватного нотаріуса Суперфіна Б.М., але, як з`ясувалось, інформація про приватного нотаріуса в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня. Приватний нотаріус Бузницька Ю.О. повідомила, що не може відкрити нове спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , оскільки така спадкова справа вже заведена і зареєстрована у Спадковому реєстрі. Листом від 27.03.2024р. №15238/9.1-24/вх. 18381/9-24 Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідь на адвокатський запит повідомило, що наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві №258/6 від 10.04.2017р. «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 » на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2017р. №774/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_5 » припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Суперфіна Б.М. з 10.04.2017р. Цим наказом зобов`язано ОСОБА_5 передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Однак документи не були передані приватним нотаріусом на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, встановити їх місцезнаходження неможливо. Отже, як вказують позивачі, приватний нотаріус станом на момент подання позову не передав спадкову справу ОСОБА_3 в державний архів, у зв`язку з чим позивач 1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, а також само немає змоги видати спадкоємцям позивачу 1 та позивачу 2 свідоцтва про право на спадщину після смерті брата, який прийняв спадщину після смерті батька, але належним чином її не оформив. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на спадкове майно відповідно до діючого законодавства неможливо, тобто на теперішній час немає іншого способу, окрім звернення до суду щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2024р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач 1 надав письмові пояснення щодо позовних вимог, за яким просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника відповідача 1.

Відповідач 2 письмовий відзив на позовну заяву не надав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Третя особа не направила письмові пояснення щодо позову.

Ухвалою суду від 18.11.2024р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 у віці 64 роки, про що 29.01.2016р. складено відповідний актовий запис №1937, місце смерті Україна, м. Київ. Зазначене вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві 29.01.2016р.

Позивачі є доньками померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.01.1979р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11.09.1980р., свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 04.11.2000р.

Також померлий ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 30.07.1986р., який також помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.10.2021р.

Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (дата видачі 20.07.2016р.) зареєстровано спадкову справу №59256133, заведену Приватним нотаріусом Суперфіном Б.М., спадкодавець ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулась позивач ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 подала заяву від 20.07.2016р. про те, що відмовляється від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 на користь його доньки ОСОБА_1 . Заява зареєстрована в реєстрі за №1388.

Син померлого ОСОБА_4 у силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки проживав на час відкриття спадщини з ним, що підтверджується матеріалами справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що з відповідними заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звертались інші особи.

Вказані обставини не спростовані належними засобами доказування.

За матеріалами справи вбачається, що померлому ОСОБА_3 належало 3/16 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - дата формування 09.04.2024р.) та земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0006, розташована по АДРЕСА_2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЄ №601503, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12 Дзвінківської сільської ради).

Позивачі зазначають, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька хотіли звернутися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., але, як з`ясувалось, інформація про вказаного нотаріуса в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бузницька Ю.О. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 (відмова від 15.03.2024р. вих. №48/1/01-16) та вказала про те, що під час перевірки наявності заведеної спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкового договору, заповіту за відомостями Спадкового реєстру було встановлено наявність спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця 20.07.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. за №5/2016, номер у Спадковому реєстрі 59256133. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2017р. №774/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. Згідно вимог чинного законодавства у зв`язку з анулюванням його свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса повинні бути передані до Київського державного нотаріального архіву. У зв`язку з відсутністю документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. в Київському державному нотаріальному архіві, прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно листа на запит адвоката Скуртул К. Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомило про те, що наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві №258/6 від 10.04.2017р. «Про припинення нотаріального діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 » на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2017р. №774/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_5 », припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. з 10.04.2017р. Відповідно до п. 2 вищезазначеного наказу ОСОБА_5 зобов`язано протягом місяця з дня

одержання копії наказу передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Станом на дату надання відповіді документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не передані на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву.

Як встановлено вище, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . Він не отримав свідоцтва про право на спадщину на належне йому після смерті батька ОСОБА_3 майно. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої увійшли: 3/16 частки квартири під номером АДРЕСА_1 ; 1/16 частка квартири під номером АДРЕСА_1 , яка прийнята після смерті батька ОСОБА_3 ; 1/3 частка земельної ділянка кадастровий номер :01:010:0006, розташована по АДРЕСА_2 , яка прийнята після смерті батька ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бузницькою Ю.О. заведено спадкову справу, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за №72115750, номер у нотаріуса 4/2024.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бузницькою Ю.О. 07.03.2024р. видано ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано в реєстрі за №809).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бузницькою Ю.О. 07.03.2024р. видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 (зареєстровано в реєстрі за №812).

Однак, позивач 1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , а так само позивач 1 та позивач 2 не можуть отримати свідоцтво на спадщину після смерті брата, який прийняв спадщину після смерті батька, але належним чином не оформив її. Неможливість пов`язана з тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. не передав спадкову справу до нотаріального архіву. Позивачі зазначають, що іншого способу, окрім звернення до суду щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом, немає.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За матеріалами справи позивач 1 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , що прийняв спадщину, а також позивач 1 та позивач 2 є спадкоємцями після смерті брата ОСОБА_4 , що прийняли спадщину.

Разом з тим отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть, оскільки свідоцтво про право на зайняття нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Суперфіна Б.М., який зареєстрував спадкову справу щодо спадкодавця ОСОБА_3 , є анульовано за наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2017р. №774/5, а документи нотаріального діловодства та архів приватний нотаріус не передав на зберігання до Київського державного нотаріального архіву.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 316 цього Кодексу зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Отже, враховуючи те, що позивачі прийняли спадщину, і позивач 1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом, а також позивач 1 та позивач 2 є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 , вони не мають можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки приватний нотаріус, у якого зберігалася спадкова справа та свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю якого анульовано, не передав документи нотаріального діловодства та архів до Київського державного нотаріального архіву, що є перешкодою для набуття права ними власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно в нотаріуса, тому за ними, як спадкоємцями, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко

проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, Боярської міської територіальної громади в особі Боярської міської ради, третя особа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/32 частку

квартири під номером АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

5. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/32 частку квартири під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

7. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0006, розташованої по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи

Позивач 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Позивач 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач 1: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ).

Відповідач 2: Боярська міська територіальна громада в особі Боярської міської ради (08150, Київська обл., Фастівський район, м. Боярка, вул. Михайла Грушевського, 39, ).

Третя особа: Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, провулок Музейний, буд. 2-Д, ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.02.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА