Справа № 577/6693/24
Провадження № 2/577/212/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.

за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гавриленко Дмитро Валерійович, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 21 серпня 1999 року між нею та ОСОБА_5 був укладений шлюб, від шлюбу мають трьох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак з часом їх подружні відносини погіршились і рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2023 року шлюб було розірвано, неповнолітніх сина та доньку залишено проживати з нею. В період шлюбу та за спільні кошти вона з чоловіком побудували житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та придбано інше майно. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Питання щодо поділу спільного майна подружжя залишилося не вирішеним. Діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона 08 січня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гавриленка Д.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася їх повнолітня донька ОСОБА_3 та батько померлого ОСОБА_2 . Мати померлого ОСОБА_4 надала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 . На підставі цих заяв приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , заведена спадкова справа № 01/2024 рік. Крім того вона звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гавриленка Д.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, а саме житлового будинку із земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В. на її заяву надано роз`яснення про те, що видати свідоцтво про право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя, а саме: на житловий будинок із земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 неможливо, оскільки з наданих документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 на нерухоме майно не вбачається, що вищевказане майно набуте у спільну сумісну власність подружжя. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. В період їх шлюбу вони вирішили побудувати житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями. ОСОБА_5 звернувся із заявою про виділення земельної ділянки та надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку, господарчих приміщень, гаража та рішенням виконкому Вирівської сільської Ради народних депутатів від 28 листопада 2001 року йому було надано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому був виготовлений ОСОБА_10 паспорт на забудову вищезазначеної земельної ділянки, який зареєстровано в відділі містобудування та архітектури Конотопської районної державної адміністрації Сумської області під № ІV/20 від 27.12.2001 року. За спільні кошти та за рахунок власних зусиль ними було побудовано двоповерховий житловий будинок з підвалом загальною площею 229 кв.м., а також господарчо-побутові будівлі: літню кухню, гараж, сарай, теплицю, вольєр, вбиральню, мансарду, водогін та огорожу. Після завершення будівництва на ім`я чоловіка ОСОБА_5 14 лютого 2012 року було видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок; 28 квітня 2015 року свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0905 га за адресою: АДРЕСА_1 ; 28 квітня 2015 року свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0719 га за адресою: АДРЕСА_1 . З часом ними було побудовано два сараї та альтанку, а теплицю вони розібрали. Весь цей час вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 . Вони проживали разом, виховували дітей, мали спільний бюджет та вели спільне домашнє господарство. Отже житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом їх спільної сумісної власності, як подружжя. Земельні ділянки на яких розташований вищезазначений житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями площею 0,0905 га кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0719 га кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого, селянського господарства належить померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 28 квітня 2015 року, тобто одержані в приватну власність шляхам приватизації. Враховуючи наведені положення норм матеріального права, судову практику, земельні ділянки площею 0,0905 га кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0719 га кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого селянського господарства, хоча і набуті у власність померлим ОСОБА_5 в порядку безоплатної приватизації, однак оскільки на них знаходиться житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який є їх спільною сумісною власністю подружжя, та який підлягає поділу, до неї переходить право власності і на 1/2 частину цих земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Черпакова О.І. в підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити у підготовчому судовому засіданні, а судові витрати залишити за позивачем (а.с. 60).

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, останній заперечує проти стягнення з нього судових витрат (а.с. 50, 58).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Гавриленко Д.В. в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 47).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує, заперечує проти стягнення судових витрат (а.с. 53).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 41).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 21 серпня 1999 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 який було розірвано 25 травня 2023 року (а.с. 6). Від шлюбу мають трьох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8, 9). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (а.с. 10). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу спадщини входить житловий будинок АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки на яких вони розташовані: площею 0,0905 га кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0719 га кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11, 12, 13-18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29).

З роз`яснення приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Гавриленка Д.В. № 262/01-16 від 29.07.2024 року вбачається, що на підставі заяви про прийняття спадщини, яка надійшла 08 січня 2024 року від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заяви про прийняття спадщини, яка надійшла 15 січня 2024 року від ОСОБА_3 , заяви про прийняття спадщини, яка надійшла 23 січня 2024 року від ОСОБА_2 , заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , яка надійшла 23 січня 2024 року від ОСОБА_4 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , заведена спадкова справа № 01/2024 рік. Видати ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 неможливо, оскільки з наданих документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не вбачається, що вищевказане майно набуте у спільну сумісну власність подружжя. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду (а.с. 5).

Вказані обставини та позов також визнаються відповідачами по справі (а.с. 50, 58).

Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Таким чином, оскільки спірний будинок побудований на вказаних земельних ділянках сторонами за час шлюбу сторін, являються об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку, докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, - відсутні.

Враховуючи, що спірні об`єкти являються об`єктами спільної сумісної власності подружжя, позивачка позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна, суд вважає що наявні правові підстави для визнання житлового будинку АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельних, ділянок на яких вони розташовані: площею 0,0905 га кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0719 га кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого селянського господарства.

Керуючись ст. 392, 1225, 1267, 1268 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельних, ділянок на яких вони розташовані: площею 0,0905 га кадастровий номер :07:6009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0719 га кадастровий номер :07:6009:0020 для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: не виявлено).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Гавриленко Дмитро Валерійович (місцезнаходження: м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 15/41).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: не виявлено).

Суддя Галян С. В.