Справа № 177/1156/24
Провадження № 2/177/175/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі

секретаря судового засідання Фурт Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

За життя 26 серпня 2002 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_8 (внучці) все належне їй за життя майно.

При зверненні до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , їй постановою нотаріуса від 17.04.2023 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем, а саме, що вона є дочкою ОСОБА_7 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 в 1969 році уклала шлюб з ОСОБА_9 , шлюбу укладався в Узбекистані , однак свідоцтво про шлюб у відповідачки не зберіглося.

Вказує, що позивачу було відомо про те, що ОСОБА_7 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_8 , тому позивачка була впевнена в тому, що ОСОБА_8 прийняла спадщину, у зв`язку з чим до нотаріальної контори не зверталась.

Однак у 2020 році ОСОБА_8 виїхала до росії на постійне місце проживання. Вже після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини повідомила про те, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 не прийняла та звертатися до нотаріальної контори не бажає.

Зазначає, що позивач з об`єктивних причин не змогла вчасно подати заяву оскільки на спочатку відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 вже був введений карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи, а позивач проживає у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та ведено воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, яктй в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Вказує, що вищенаведені обставини створювали перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений строк.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами позивач немає можливості оформити належним чином свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду.

Просить суд визначити позивачу додатковий строк два місяці після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 10 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 55).

03 вересня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 121).

Позивач та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, від представника надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі (а.с. 174).

Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. При вирішені спірного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 150).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, кожен окремо, надав заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 115,117).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 167, 170).

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 20.03.1990 року (а.с. 28-29).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_7 26 листопада 2002 року, склала заповіт, яким все її майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, що належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_8 - третій особі по справі, про що свідчить копія заповіту посвідченого заступником голови Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Сушко Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 285 (а.с. 27) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72141370 від 13.04.2023 (а.с. 79 зворот).

Як зазначила в позовній заяві позивач та ці доводи ніким та нічим не спростовані, у 2020 році ОСОБА_8 виїхала до росії на постійне місце проживання, яка після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини повідомила про те, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 не прийняла, та звертатися до нотаріальної контори не бажає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки, спадкоємець за заповітом ОСОБА_10 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановлений законом строк, тому спадщина після смерті ОСОБА_7 спадкується за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як видно з копії спадкової справи № 116/2023 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 13.04.2023 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася донька померлої ОСОБА_1 позивач по справі, крім неї з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 73-81).

Позивач звернулася до нотаріуса з питанням щодо оформлення права на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори винесено постанову від 17.04.2023, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем, а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30).

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як зазначає в позовній заяві представник позивача і ці доводи ніким та нічим не спростовані, що позивач ОСОБА_1 в 1969 році уклала шлюб з ОСОБА_9 , шлюбу укладався в Узбекистані, однак свідоцтво про шлюб у відповідачки не зберіглося.

Факт, того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідними дочкою та матір`ю, підтверджується копію свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданим 29 вересня 1952 року, в якому її прізвище від народження " ОСОБА_11 ", її мати: ОСОБА_12 (а.с. 13), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якого мати позивача ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » під час укладення шлюбу 10.11.1980 року з ОСОБА_14 (а.с. 11).

З копії трудової книжки до трудової книжки видно, що вона видана на ім`я ОСОБА_1 , 1952р.н., дата заповнення: 11 травня 1970 року (а.с. 20-23).

Як видно з виписки з погосподарської книги 2/4 Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за період з 1996 року по 2000 рік позивач ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою разом з чоловіком ОСОБА_9 (а.с. 24-26).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер (а.с. 14).

Таким чином, з наданих вище документів видно, що ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_15 під час укладення шлюбу 10.11.1980 року.

Крім того, факт родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , підтверджено заявами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що позивач ОСОБА_1 є їх рідною сестрою, а померла ОСОБА_7 матір`ю (а.с. 115, 117)

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відсутність факту родинних відносин між ними унеможливлює оформлення та отримання позивачем спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що дійсно пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що їй було відомо про те, що ОСОБА_7 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_8 , тому вона була впевнена в тому, що ОСОБА_8 прийняла спадщину, у зв`язку з чим до нотаріальної контори не зверталась, однак у 2020 році ОСОБА_8 виїхала до росії на постійне місце проживання та вже після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини повідомила про те, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 не прийняла та звертатися до нотаріальної контори не бажає. Також, вказувала, що не змогла вчасно подати заяву оскільки на той час в Україні був запроваджений карантин відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи, тому вона не могла потрапити до нотаріуса для подання заяви. З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та ведено воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Таким чином, у сукупності усі вище перелічені події не дали їй змоги вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , яка ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, 6) незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням особи до нотаріуса й подачею позову у справі, 7) обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів, 8) нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану.

Зокрема, обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів та нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану можуть бути прийняті судом якості доводів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені висновки містяться у постанові КЦС ВС від 10 липня 2024 року, справа № 522/13476/23, провадження № 61-7645св24.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

З урахуванням положень ст. 8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року), беручи до уваги наведені обставини, суд вбачає можливість визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом поважними.

Таким чином, суд на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці, який суд вважає достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 315, 1217, 1220, 1233, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , як між донькою та матір`ю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковий строк тривалістю два місяці, обчислювати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: