Справа № 639/5225/24
Провадження № 2/639/215/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання судового засідання Пивоварової Т.В.,

представника відповідача адвоката Шепетухи В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу № 639/5225/24 за позовом Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту» до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, про відновлення становища, яке існувало до порушення,

установив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту» до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, про відновлення становища, в якому позивач просить зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити становище, яке існувало до порушення за адресою: буд. 2, вул. Конторська, м. Харків, а саме: встановити двері до підвального приміщення, демонтувати приміщення туалету, демонтувати підключення до комунікації закладу по водопостачанню та каналізації, демонтувати приміщення кухні; та стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

30.08.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання (том 1 а.с.47).

Представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Борисова І.М., яка діяла на підставі ордеру (том 1 а.с.43).

19.12.2024 до суду від адвоката Борисової І.М. надійшла заява, в якій остання повідомила суд про те, що трудові відносини між нею та позивачем закінчені 10.12.2024, а тому вона не може в подальшому бути представником позивача у цій справі (том 2 а.с.140).

Також, 17.12.2024 до суду від представника позивача адвоката Удовиченка В.А., який діє на підставі ордеру від 17.12.2024, надійшла заява, в якій останній вказав, що він є представником позивача, просив забезпечити його право на ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (том 2 а.с.121,122).

У підготовче засідання 18.12.2024 представник позивача не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд 18.12.2024, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання та продовження підготовчого провадження. Підготовче засідання відкладено до 14-00 години 08.01.2025 (том 2 а.с.125-127).

Належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання (згідно з ч. 4 ст. 128 ЦПК України), позивач та його представник адвокат Удовиченко В.А., у підготовчі засідання, призначені на 14-00 годину 08.01.2025 та на 11-00 годину 04.02.2025, не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили, сторона позивача не подавала до суду заяви про проведення підготовчого засідання без її участі.

Представник відповідача адвокат Лутковська-Бабич А.Л. 04.02.2025 подала до суду заяву, в якій просила підготовче засідання, призначене на 11-00 годину 04.02.2025, провести без її участі, оскільки вона через хворобу та різке погіршення здоров`я не може приймати участь в засідання в режимі відеоконференції, зазначивши що у відповідача є другий представник.

Суд, заслухавши думку представника відповідача адвоката Шепетухи В.В., який діє на підставі ордеру, та вважав за потрібне залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою у засідання сторони позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За положеннями частин 1, 2 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках , визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Частиною другою статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове (підготовче) засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Тобто, згідно з приписами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове (підготовче) засідання позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та його представник повідомлені про дату, час і місце проведення підготовчого засідання належним чином, у підготовчі засідання, призначені на 08.01.2025 та 04.02.2025 представник позивача не з`явився, неявка у підготовче засідання є повторною (позивач та його представник другий раз поспіль не з`явилися у підготовче засідання), на підтвердження поважності причин неявки до суду будь-яких документів не надали, заяви про розгляд справи (проведення підготовчого засідання) за відсутності позивача, представника позивача до суду не надходило.

Суд зауважує, що підготовче засідання по цій справі триває більше п`яти місяців, стороною позивача заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення експерта поставлено низку питань, які скореговані та доповнені стороною відповідача. Без участі сторони позивача суд позбавлений можливості вирішити питання про призначення судової експертизи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав щодо залишення вказаного позову без розгляду, оскільки сторона позивача була належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання, відповідно до ч. 4 ст. 128 ЦПК України, повторно не з`явилася у підготовче засідання, не повідомивши про поважність причин неявки, від позивача та його представника не надходило заяви про розгляд справи (проведення підготовчого засідання) без їх участі. Нез`явлення позивача (його представника) у підготовче засідання перешкоджає розгляду справи.

Суд роз`яснює позивачеві, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 12, 43, 44, 128, 198, 223, ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту» до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, про відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 04.02.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО