Провадження № 2/337/20/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участі секретаря Огурцової О.В.

представника позивача Будовської Н.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

07.09.2023 ОСОБА_2 в особі представника адвоката Будовської Н.В. звернулась до суду із позовом, в якому просила суд встановити факт проживання ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , на час його смерті, встановити факт прийняття спадщини та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якого була квартира АДРЕСА_1 , де він мешкав разом з матір`ю, ОСОБА_2 , бабусею позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи істотне погіршення самопочуття, ОСОБА_3 після встановлення йому діагнозу щодо наявності онкологічної хвороби, переїхав у квартиру АДРЕСА_1 з метою постійного догляду за ним матір`ю, ОСОБА_2 зважаючи на відсутність інших близьких родичів.

Тож за життя, ОСОБА_2 постійно мешкала разом з ОСОБА_3 однією родиною та вела з ним спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 була мати померлого, ОСОБА_2 , на яку 07 серпня 2007 року померлий зробив заповідальне розпорядження, посвідчене Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-1569.

Інших спадкоємців, які б звернулися за оформленням спадщини, померлий не мав, а ОСОБА_2 від спадщини не відмовилась, і продовжила за життя, опікуватись майном померлого і після його смерті. Враховуючи, що ОСОБА_3 фактично проживав на час смерті з матір`ю однією сім`єю, ОСОБА_2 вважала, що є спадкоємцем, оскільки фактично прийняла спадщину після сина, як спадкоємець першої черги, на підставі ч.1 ст.1261 ЦК України.

Враховуючи, що останнім місцем проживання померлого сина ОСОБА_2 , спадкодавця ОСОБА_3 , була квартира АДРЕСА_1 , 07 серпня 2023 року вона зверталася до нотаріальної контори з відповідною заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадкове майно, проте, згідно постанови від 22.08.2023 за № 754/02-31, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва через необхідність доведення факту прийняття спадщини (факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), що і спонукало ОСОБА_2 звернутися до суду.

ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , проживаючи разом зі спадкодавцем на момент його смерті, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, ОСОБА_1 , її онук.

Тож зважаючи на те, що в установлений законом термін ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори, отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , вважаю набув, в тому числі, в порядку спадкування, право власності на квартиру за АДРЕСА_2 , на яку у вигляді спадку набула право власності бабуся позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, сином, ОСОБА_3 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем відкриття спадщини по АДРЕСА_3 .

У зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості захистити свої спадкові права в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту своїх спадкових прав.

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за АДРЕСА_2 , яка була успадкована ОСОБА_2 шляхом постійного проживання з сином, ОСОБА_3 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем відкриття спадщини по АДРЕСА_3 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 08.09.2023 позовну заяву було залишено без руху.

26.09.2023 суддя відкрив у справі загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, судом витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. копію спадкової справи №134/2023, після смерті ОСОБА_3

04.12.2023 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №134/2023, після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23.01.2024 провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників після смерті заявника ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 06.06.2024 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2024 витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В. копію спадкової справи, після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.10.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 онука померлої заявниці ОСОБА_2 , до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

09.12.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Будовська Н.В. підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади міста Запоріжжя в особі ЗМР в судове засідання не з`явилася, подала заява про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.09.2022, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 була квартира АДРЕСА_1 , де він мешкав разом з матір`ю, ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 була мати померлого, ОСОБА_2 , на яку 07 серпня 2007 року останній зробив заповідальне розпорядження, посвідчене Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-1569.

Інших спадкоємців, які б звернулися за оформленням спадщини, померлий не мав, а ОСОБА_2 від спадщини не відмовилась, і продовжила за життя, опікуватись майном померлого і після його смерті.

07 серпня 2023 року ОСОБА_2 зверталася до нотаріальної контори з відповідною заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадкове майно, проте, згідно постанови № 754/02-31від 22.08.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва через необхідність доведення факту прийняття спадщини (факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), що і спонукало останню звернутися до суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 фактично проживав на час смерті з матір`ю однією сім`єю, ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після сина як спадкоємець першої черги, на підставі ч.1 ст.1261 ЦК України.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.11.2023, виданим Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-03/3/1184 від 26.01.2024р. Разом з нею на день смерті був зареєстрований її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її онук, позивач ОСОБА_1 .

08.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В. із заявою, отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , а тому набув, в тому числі, в порядку спадкування, право власності на квартиру за АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила, що була сусідкою померлої ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 . ЇЇ син ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_5 , але у 2021 він захворів та переїхав до своєї матері ОСОБА_2 , яка його доглядала до смерті у 2022 році. Потім, ОСОБА_2 захворіла та до неї переїхав її онук ОСОБА_1 , який доглядав її до смерті у 2023 році.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, виклав правову позицію відповідно до якої зазначив, що за змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Аналогічно й реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 по справі №404/2163/16-ц.

Відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі ВССУ від 03.11.2010 провадження № 6-7165св09, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 24.01.2011 провадження №6-2064св10, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, то прийняв спадщину, а не інше реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 та ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позивача, суд прийшов до висновку, що вимоги позову законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач позбавлений можливості захистити свої спадкові права в позасудовому порядку, та реалізувати своє право власності на квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва через необхідність доведення факту прийняття спадщини (факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини).

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_2 після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 , оскільки є єдиним спадкодавцем та проживав з нею на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 .

Факт проживання позивача разом з ОСОБА_2 , також підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-03/3/1184 від 26.01.2024р., а також поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Тож зважаючи на те, що в установлений законом термін ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори, отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , а тому набув, в тому числі, в порядку спадкування, право власності на квартиру за АДРЕСА_2 , на яку у вигляді спадку набула право власності бабуся позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, сином, ОСОБА_3 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем відкриття спадщини по АДРЕСА_3 .

Тому суд вирішив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04.02.2025р.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Запорізька міська рада, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, .

Суддя: А.М. Котляр