Справа № 711/4607/24
Провадження № 2/712/394/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з участю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, визнання права власності. Просить суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2004 їй на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , інша 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1998 року належить відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Гіспам» вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 становить, 1 046 164, 91 грн, та відповідно вартість 1/3 частини квартири становить 348721,63 грн.

Позивач у позові зазначає, що відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2018 року, належним йому майном він не цікавиться, не утримує та не сплачує за комунальні послуги. Частка відповідача є незначною та не може бути виділена в окремий об`єкт нерухомості.

Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов.

Позивач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи від його представника адвоката Заруби С.О. надійшла до суду заява, в якій вона просила долучити до матеріалів справи розписку ОСОБА_2 про отримання ним від позивача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 348721,63 грн. та заяву ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В ході розгляду справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 17 вересня 1998 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету Соснівської районної ради належить ОСОБА_2 (1/3 частина), свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2004 належить ОСОБА_1 (2/3 частини).

Відповідно до висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Гіспам» вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 становить, 1 046 164, 91 грн, та відповідно вартість 1/3 частини квартири становить 348 721,63 грн.

Жодних заперечень зі сторони відповідача щодо оцінки вказаного майна та клопотань щодо проведення судової експертизи до суду не надходило.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 16.01.2025 останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 348 721,63 грн. у зв`язку з визнанням за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з 2018 року відповідач не проживає у спірній квартирі, не має будь-якого інтересу до своєї частини квартири, коштів на утримання житла не надає.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до приписів статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтею 365 ЦК України унормовано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, за змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-яких із передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс12, від 24 лютого 2016 року в справі №6-2784цс15,від 23 листопада 2016 року у справі №6-1943цс16 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17.

Надаючи оцінку кожній з підстав для припинення частки у спільному майні, яка визначена у ст. 365 ЦК України, суд зазначає, що частка відповідача у квартирі не є істотною в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України, крім того, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити в натурі 1/3 частку квартири, що належить відповідачу ОСОБА_2 технічно неможливо.

Також, на думку суду, спільне володіння і користування майном є неможливим, адже між сторонами неможливо встановити справедливий порядок користування майном, який би відповідав їх часткам.

Враховуючи те, що позивачем доведено суду наявність сукупності виключних обставин для припинення частки відповідача у спірному майні, які передбачені ст. 365 ЦК України, та враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та припинення права власності на його 1/3 частину квартири, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Згідно з вимогами абз. 4 ч. 2 ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав грошову компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.

Як зазначалося вище, ринкова вартість 1/3 частини спірної квартири відповідно до висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Гіспам» становить 348 721,63 грн., яка була сплачена позивачем на користь відповідача, що підтверджується наданою ним розпискою від 16.01.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку є усі передбачені чинним законодавством підстави для припинення за ОСОБА_2 права власності на належні йому 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 з одночасним визнанням за ОСОБА_1 права власності на вказану частку нерухомого майна.

За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 319, 356, 358, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право власності на 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.

Головуючий :