Справа № 465/206/25
Провадження 2-о/465/123/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді: Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань: Венгринюк О.Р.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 Заремби О.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування своєї позиції зазначають, що ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також син з першою групою інвалідності - ОСОБА_7 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Цією квартирою користуються на підставі ордеру на житлове приміщення № 001459 від 1995 року, яке видане ОСОБА_8 . З ними також проживає та є зареєстрованим син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , 1977 року народження. Син заявниці зловживає алкоголем та вчиняє щодо неї та дітей домашнє насильство протягом тривалого часу. З кожним роком ОСОБА_4 поводить себе все агресивніше, при цьому, він не зважає, що його поведінка шкодить здоров`ю його братові - інваліду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поведінка ОСОБА_10 , як стверджують заявники, є травматичною для всіх членів сім`ї. При цьому, у квартирі проживає також без реєстрації дружина останнього - ОСОБА_11 , 1989 р.н., яка веде антисоціальний спосіб життя разом зі своїм чоловіком. Чинять перешкоди у користуванні квартирою, створили антисанітарні умови для проживання, в квартирі жахливий запах, з`являються сторонні люди, що вселяє почуття страху і беззахисності. Так, ОСОБА_4 вчиняє щодо заявників психологічне насильство, а саме: принижує, ображає, обзиває та залякує їх, нецензурно лається на них, не дає їм спати вночі, доводячи їх до плачу, погрожує розправою, казав ОСОБА_12 , що заб`є її і вона «подохне», поріже її на шматки. Також з боку ОСОБА_4 вчиняється економічне насильство: він не оплачує комунальних послуг, всі судові витрати та борги за комунальні послуги оплачують заявники, а всі гроші (зокрема, на алкогольні напої) ОСОБА_4 витрачає зі своєю дружиною на себе, регулярно в нього відбуваються сімейні конфлікти, за які неодноразово він притягався до відповідальності. Вони змушені зачиняти двері у кімнатах, щоб не пропадали речі. Наголошують, що дії ОСОБА_4 дуже негативно відбиваються на їхньому самопочутті. ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Відтак, заявники звертаються до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просять строком на 6 місяців заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою судді Франківського районного суду м Львова від 10.01.2024 року відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявники та їх представник адвокат Заремба О.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили такі задовольнити. Зазначили, що ОСОБА_4 систематично вчиняє щодо них домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Зловживає алкогольними напоями та, перебуваючи в стані сп`яніння, вчиняє конфлікти, в ході яких словесно ображає заявників. При цьому, заявниця ОСОБА_2 наголосила на тому, що її брат ОСОБА_4 систематично погрожує їй та іншим заявникам, приводить в квартиру підозрілих осіб, не зачиняє вхідні двері до помешкання, перешкоджає в користуванні спільним санвузлом, фактично окупував кухню і не дає нею користуватися заявникам, при цьому, за комунальні послуги не оплачує, залишаючи борги на заявників і свого брата-інваліда. Заявники протягом тривалого часу змушені готувати їсти у своїх кімнатах, митися у ванні лише тоді, коли ОСОБА_4 немає вдома, не потрапляти ОСОБА_4 в поле зору, бо останній одразу починає залякувати. Також наголосила, що така поведінка ОСОБА_4 носить тривалий характер, але останнім часом ситуація загострилася, випадки погроз стали частішими. Раніше матір ОСОБА_4 та його сестри не зверталися в правоохоронні органи з приводу домашнього насильства, бо вважали, що ОСОБА_4 все ж зміниться в поведінці, однак, цього не відбулося. Водночас заявниця ОСОБА_1 вказала, що на даний час заявники не можуть почувати себе у безпеці, адже від ОСОБА_4 виходить реальна загроза і вони стурбовані тим, що його погрози можуть реалізуватися.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні не погодився із зазначеними в заяві обставинами. Зазначив, що намагається не конфліктувати із заявниками, не спілкуватися з ними, уникати будь-яких контактів.

Заслухавши пояснення заявників та їх представника, заінтересованої особи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п. п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також син ОСОБА_7 зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Цією квартирою вони користуються на підставі ордеру на житлове приміщення № 001459 від 1995 року, яке видане ОСОБА_8 . З ними також проживає та зареєстрований син ОСОБА_3 і брат заявників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , 1977 року народження.

Заявники 16.07.2024 року звернулися до ЛРУП №2 ГУНП України у Львівській області із заявою, відповідно до якої зазначили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, провокують бійки, погрожують фізичною розправою, ними створені антисанітарні умови в помешканні.

Як вбачається із відповіді ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області №48204-2024 від 08.10.2024 року, на ОСОБА_4 та ОСОБА_11 складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається із акту про фактичне проживання осіб № 07 від 09.07.2024 року, який виданий ОСББ «Княгині Ольги 5Б», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають спритними напоями, скандалять, провокують бійки вдома, перешкоджають користуванню кухнею та обмежують пересування по квартирі решті мешканців, є небезпечними для останніх.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2024 року у справі №465/8780/245 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. При розгляді вказаної справи судом встановлено, що 23.10.2024 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , вчинив насильство у сім`ї, дії психологічного характеру, а саме виражався грубою нецензурною лексикою, словесно погрожував сестрі ОСОБА_2 , внаслідок чого могло бути чи було завдано шкоди фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Окрім цього, 25.10.2024 року близько 18:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своє сестри ОСОБА_2 , а саме виражався грубою нецензурною лексикою, словесно погрожував.

Окрім того, постановою Франківського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року у справі №465/9405/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Згідно вказаної постанови встановлено, що ОСОБА_4 29.10.2024 року о 20.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , до якої висловлювався грубою нецензурною лайкою та словесно погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає також брат ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , 1988 року народження, який є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.04.2017 року, виданого Франківським відділом соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Щодо ОСОБА_4 працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області також видавався терміновий заборонний припис серії АА № 432857 від 15.01.2025 року, яким заборонено йому на строк 5 діб входити та перебувати в місці проживання постраждалої від домашнього насильства особи - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а також контактувати із постраждалою особою.

За наведених обставин суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявників психологічного або фізичного насильства з боку ОСОБА_4 є реальними. Його дії носять системний характер, за що він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Заявники з приводу поведінки ОСОБА_4 неодноразово зверталися в органи поліції та на даний час мають обгрунтовані підстави побоюватися за власну безпеку. Відповідно, суд вбачає за необхідне видати обмежувальний припис з метою захисту постраждалих від домашнього насильства заявників та для попередження можливого повторного застосування до них насильства з боку ОСОБА_4 .

При цьому, суд відхиляє як неспроможні доводи ОСОБА_4 про те, що він неправомірних дій щодо заявників не вчиняє, адже такі повністю спростовуються дослідженими у справі доказами, зокрема, постановами Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2024 року та 27.12.2024 року, які набрали законної сили, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства, в тому числі повторно протягом року.

Зважаючи на оцінені в судовому засіданні докази, беручи до уваги позицію сторін, суд вважає, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 встановлених заборон строком на 3 місяці. На переконання суду, саме такий строк на даний час є достатнім для виконання обмежувальним приписом захисної та превентивної функцій.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19), обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

З урахуванням наведеного та встановлених при розгляді справи обставин суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 3 (три) місяці, яким:

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2025 року.

Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.