Справа № 215/5275/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді Лиходєдова А.В.,

при секретарі Загрибаєвій Н.В.

згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в листопаді 2024 р. та просить стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після розірвання шлюбу батьків вона залишилася проживати разом з матір`ю. Відповідач є її батьком, та за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання на користь її матері до повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилося 18 років. Вона є студенткою 2 курсу денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія» Криворізький факультет. Термін навчання становить з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. Позивач навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Вартість навчання за рік складає 34 000 грн., які сплачує її мати, ОСОБА_3 .. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати, а її матері, ОСОБА_3 , самій важко забезпечувати її та надавати кошти на придбання навчальних посібників, проїзд до місця навчання, проведення практичних занять в період її навчання. Батько в добровільному порядку відмовляється утримувати їй матеріально, а тому ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач є здоровою і працездатною особою, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. На утриманні відповідача ОСОБА_2 немає будь-яких інших неповнолітніх та непрацездатних осіб, тому за своїм матеріальним станом відповідач, який працює і щомісячно отримує зарплатню, може сплачувати їй аліменті без погіршення свого матерільного положення. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період її навчання, починаючи з дня звернення до суду з позовом до 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідач та третя особа відзив на позов не надали.

Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про народження (а.с.10), довідка з місця навчання (а.с. 6), рішення суду (а.с. 11), договір про навчання (а.с. 12-15), довідка з місця реєстрації позивача (а.с. 8) - судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжує навчання на 2 курсі денного відділення Криворізького факультетуНаціонального університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р.. Згідно довідки з Національного університету «Одеська юридична академія» від 19.07.2024 р. № 120, ОСОБА_1 навчається за освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра спеціальності 081 «Право» за кошти фізичних або юридичних осіб. Стипендію не отримує (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 та може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки заперечень з цього приводу не надав.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши та оцінивши усі надані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, вважає, що стягненню підлягають щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, на період навчання ОСОБА_1 , починаючи з 20.08.2024 р. по 30.06.2027 р..

Згідно статті 141ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн.в дохід держави, від сплати якого звільнений позивач при подачі позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.

Стягувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 20.08.2024 р. по 30.06.2027 р., але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського Апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 04.02.2025 року.

Суддя: