УХВАЛА

04 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/554/24

провадження № 22-ц/4809/203/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року у складі судді Квітки О. О. і

В С Т А Н О В И В :

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 14 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 1.

Позовна заява мотивована тим, що 14.04.2015 між сторонами було укладено шлюб, в період якого в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сімейне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до повного нерозуміння один одного.

Сторони проживають окремо з січня 2024 року, шлюб фактично перестав існувати, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.04.2015 Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, як наслідок, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував усі фактичні обставини справи, при цьому не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Рішення суду першої інстанції базується лише на обставинах, викладених у позовній заяві та не містить ніяких доказів.

Крім того, відповідача не було повідомлено про розгяд справи та позбавлено права надати відзив на позов та захисти свої права.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він відмовляється від позову, посить винести ухвалу про прийняття відмови від позову та закрити провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що влітку між сторонами виникли певні непорозуміння, але потім відбулось примирення і останні продовжують проживати однією сім`єю.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають теплі та дружні стосунки, поважають один одного, ведуть спільне господарство, виховують сина, а тому підстави для розірвання шлюбу відсутні.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 12 годину 00 хвилин 04 лютого 2025 року учасники справи не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від ОСОБА_2 надійшло повідомлення, в якому вона не заперечувала проти проведення судового засідання без її участі.

Розглянувши подану позивачем заяву про відмову від позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За змістом ч. 1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (ч. 2 ст. 373 ЦПК України).

Суд зауважує, що відмова від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Відмова позивача від позову є формою реалізації диспозитивності господарського судочинства.

З огляду на зазначене вище, підставами для відмови судом у задоволенні заяви про відмову від позову є: 1) обмеження представника відповідної сторони у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); 2) відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Подібний правовий висновок є усталеним та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно, від 17.04.2019 у справі № 925/2151/14, від 08.10.2020 у справі № 910/5084/16.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Складовою зазначеного принципу є можливість суб`єкта відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто право особи на звернення до суду з позовом рівною мірою стосується й права такої особи на відмову від такого позову або частини позовних вимог та є формою реалізації одного із принципів цивільного судочинства.

Отже, право позивача на відмову від позову на будь-якій стадії провадження у справі, у тому числі у суді апеляційної інстанції, гарантується, тому позивач наділений правом відмовитися від позову, зокрема, в суді апеляційної інстанції, і така заява повинна відповідати вимогами статті 206 ЦПК України.

Оскільки заява про відмову від позову підписана безпосередньо ОСОБА_1 та зважаючи на те, що відмова від позову є формою реалізації принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого у статті 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову у цій справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У зв`язку із прийняттям судом відмови позивача від позову, суд визнає нечинним судове рішення першої інстанції та закриває провадження у цій справі.

Керуючись ст. ст. 206, 260, 373, 374 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року визнати нечинним.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник