Справа № 643/5761/24
Провадження № 2/643/370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Московський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Задорожної А.М.,

з участю секретаря Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-104», в особі голови Скороходової Олени Вячеславівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості зі сплати членських внесків за період з 01.06.2021 до 31.05.2024 у розмірі 7 920, 00 грн, а також судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 31.05.2024 дана цивільна справа визначена для розгляду судді Задорожній А.М.

В судовому засіданні відповідачем у справі Войцун І.Г. заявлено, що головуюча суддя у справі Задорожна А.М. фальсифікує матеріали цивільної справи, де він є стороною, що виразилося у тому, що матеріали справи не містять довідки, які він надавав у якості доказів для залучення до матеріалів справи.

Окрім того, неодноразово звертаючись до суду із письмовими клопотаннями та заявами, які містяться в матеріалах цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 у кожному з них зазначав про порушення судом об`єктивного розгляду справи, порушення принципу справедливого суду, які виникли через непрофесійність суду або ж його підкупу у справі.

Таким чином, не зважаючи на те, що відповідачем у справі не було заявлено суду відвід, суд розцінює такі висловлювання та заяви відповідача ОСОБА_1 як заяву про відвід судді.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 1 ст.36 ЦПК України унормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови за яких у сторін не виникало б будь - яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

З огляду на вищевикладені обставини, вбачається, що відповідач виражає категоричну недовіру судді Московського районного суду м. Харкова Задорожній А.М. з урахуванням існування істотних обставин, які свідчать про наявність підстав для відводу судді, а тому завідомо майбутнє рішення у справі в будь-якому випадку відповідачем ставиться під сумнів.

Виходячи із вищезазначеного суд вважає, що з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді під час здійснення судового розгляду та вирішення даної справи, необхідно задовольнити самовідвід судді.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Задовільнити самовідвід судді Задорожної А.М. від розгляду справи за позовом Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-104», в особі голови Скороходової Олени Вячеславівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відвести суддю Московського районного суду м. Харкова від розгляду цивільної справи №643/5761/24, провадження №2/643/370/25.

Цивільну справу №643/5761/24, провадження №2/643/370/25 передати до канцелярії Московського районного суду м. Харкова для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Задорожна