Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/4431/24
Провадження № 2/572/174/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу з боржника на користь поручителя-,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість в порядку регресу в сумі 41126 грн., сплачених нею в порядку виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/1115/23 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки та зобов`язанням за договором поруки №2412 2021-288/п1 від 24 грудня 2021 року та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що 24 грудня 2021 року ОСОБА_2 уклав кредитний договір №2412 2021-288 з Першою всеукраїнською кредитною спілкою, відповідно до умов якого йому надано було кредит в сумі 26000 грн. строком на 18 місяців зі сплатою 73 відсотків річних за користування кредитом. Позивачка, відповідно до договору поруки, поручилась за виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою. Своїх зобов`язань відповідач не виконав, суму кредиту не погасив, в зв`язку з чим кредитодавець звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої заборгованості солідарно. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року позов Першої всеукраїнської кредитної спілки був задоволений повністю і солідарно з них стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 39469,40 грн. та 2684 грн. судових витрат. 22 лютого 2024 року позивачка вказує, що нею були виконані зобов`язання боржника перед кредитором, тому до неї перейшло право вимагати від боржника відшкодування сплаченої суми боргу.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Заяв та клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання зобов`язань.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, пунктом 1 частини 2 якої визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи 24 грудня 2021 року між відповідачем та Першою всеукраїнською кредитною спілкою було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2412 2021-288. Відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 26000 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у ОСОБА_2 на підставі договору відновлювальної кредитної лінії, укладеного 24 грудня 2021 року на суму 26000 грн. між позивачем ОСОБА_1 укладений договір поруки №24 12 2021 88/п1, предметом якого є обов`язок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань по кредитному договору. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 грошового зобов`язання, доводиться дослідженою судом копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року .

Відповідно до даного рішення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки солідарно стягнуто грошові кошти в сумі 39469 грн. та судові витрати.

На підтвердження виконання зобов`язань збоку ОСОБА_1 суду надана довідка про відсутність заборгованості №27 від 15.03.2024 року з якої вбачається, що кредитна спілка підтверджує виконання ОСОБА_1 зобов`язань в сумі 41126 грн. перед кредитною спілкою за договором поруки №288, укладеним 24.12.2024 року. Відповідно до умов договору поруки заборгованість погашена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст.5ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1046,ст. 1049ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Згідно з ч. 1ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Отже, до ОСОБА_1 , як поручитель, яка виконала зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у частині зобов`язання, яке виконано останньою, у тому числі право на зворотну вимогу (регрес) до боржника.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів в порядку регресу в сумі 41126 грн., які були погашені позивачем, як солідарним боржником за договором поруки №24 12 2021 88/п1 від 24.12.2021, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості.

За таких обставин, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат.

Оплата позивачем судових витрат - судового збору на суму 1211,20 гривень документально доводиться наявною в матеріалах справи квитанцією №70834957 від 27 .09.2024 , а тому сума сплаченого ОСОБА_1 судового збору підлягає стягненню на її користь з ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, ст.ст.556, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050, 544 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( адреса : АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення боргу в порядку регресу з боржника на користь поручителя - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість в порядку регресу в сумі 41126 (сорок одна тисяча сто двадцять шість) гривень, сплачених нею в порядку виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/1115/23 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки та зобов`язанням за договором поруки №2412 2021-288/п1 від 24 грудня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: