ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/983/20 Номер провадження 22-ц/814/185/25Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Божко Тетяни Борисівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року та на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради про виділ в натурі частки, що перебуває в спільній частковій власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна у м. Полтаві рада про визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради про виділ в натурі частки, що перебуває в спільній частковій власності.

В обґрунтування позову вказував, що згідно договору купівлі-продажу від 06.02.1990 р. він є власником 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Іншим співвласником домоволодіння є відповідач ОСОБА_1 з часткою 3/5 частин.

Зазначав, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2018 року було змінено розмір часток у праві спільної часткової власності на будинок визначивши їх розмір: ОСОБА_3 3/10 частин, ОСОБА_1 7/10 частин.

Вказував, що частки співвласників на будинок за вказаною адресою неодноразово змінювались у зв`язку із добудовами, а саме частка Царьових первинно складала 2/3 частин, а частка ОСОБА_1 складалась із частки, яку вона отримала у спадщину від ОСОБА_4 , яка в свою чергу купила у ОСОБА_5 1/3 частина.

Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів №584 від 22.05.1959р. за будинком закріплено земельну ділянку.Вказував, що у нього в користуванні знаходяться: в житловому будинку літ. А-1 у складі приміщень: кухня (1-1) пл.10,6 кв.м., кімната (1-2) пл. 20,7 кв.м., кімната (1-4) пл. 15, 0 кв.м., кімната (1-5) пл. 10,7 кв.м., санвузол (1-6) пл. 2,3 кв.м., сіни (1-7) пл. 2,4 кв.м., загальною площею 61,7 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «М», навіс літ. «Р», погріб літ. «г1», колодязь питний №1, огорожа №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6.

Зазначав, що він має намір оформити право на земельну ділянку за вказаною адресою, проте не може цього зробити, оскільки потрібна згода виключно всіх власників.

Враховуючи те, що інший співвласник взагалі ніяким чином не реагує на його пропозицію, тому він маю намір виділити належну частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши на нього право спільної власності.

20.05.2020 року від ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна у м. Полтаві рада про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовної заяви вказувала, що вона, як співвласник домоволодіння бажає визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою відповідно до часток співвласників у домоволодінні.

Зазначала, що Рішенням виконавчого комітету Октябрського районої у м. Полтаві ради від 17.02.1998 року № 58 оформлено право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за співвласниками у розмір 7/10 частини за ОСОБА_5 , 3/10 частини за ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 реалізував рішення та зареєстрував свою право власності на 7/10 частин будинку з відповідною часткою надвірних будівель і побутових споруд, що підтверджується договором купівлі- продажу від 23.02.1998 року в якому зазначено підтверджуючий документ свідоцтво про право власності на житло. ОСОБА_3 в свою чергу, не зареєстрував право власності на свою частку і тому в 2018 році був змушений звернутися до суду із позовом про реальний розподіл домоволодіння.

Вказаним рішенням було визначено частки співвласників - ОСОБА_3 3/10 частин, ОСОБА_1 7/10 частин.

Вказувала, що ОСОБА_3 просив виділити в окремий об`єкт нерухоме майно, яке за ним не зареєстровано та просив визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку, проте висновок експерта не відповідає тому порядку, що існує між сторонами.

Зазначала, що при вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, а також наявності порядку користування земельною ділянкою погодженою співвласниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 7/10, ОСОБА_3 3/10 частин відповідно до висновку експертизи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2021року до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

02.11.2023 року ОСОБА_1 подала уточнену зустрічну позовну заяву у відповідності до запропонованого варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно висновку експерта та просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток у власності на будинок та надвірні споруди ОСОБА_1 7/10 частин, ОСОБА_2 3/10 частини відповідно до варіанту № 4 висновку судового експерта ОСОБА_7 № 26 від 21.06.2023 року, виділивши ОСОБА_1 земельну ділянку площею 666м2, що зафарбовано у жовтий колір, а ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 511 м2, що зафарбовано у зелений колір.Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2023р. позивач ОСОБА_2 остаточно просив суд:

-виділити в окремий об`єкт нерухомого майна, окрему садибу та визнати право власності за ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 в будинку літ. А-1, у складі приміщень: кухня (1-1) пл.10,6 кв.м., кімната (1-2) пл. 20,7 кв.м., кімната (1-4) пл. 15,0 кв.м., кімната (1-5) пл. 10,7 кв.м., санвузол (1-6) пл. 2,3 кв.м., сіни (1-7) пл. 2,4 кв.м., загальною площею 61,7 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «М», навіс літ. «Р», погріб літ. «г1», колодязь питний №1, огорожа №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6.

-визначити порядок користування земельною ділянкою пл.. 1177 кв.м. по по АДРЕСА_1 згідно варіанту № 1 «Висновку експерта № 26» від 21.06.2023р. за результатами судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 554/983/20, виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку пл. 785 кв.м. (додаток № 2 до висновку №26 від 21.06.2023р. зафарбовано в зелений колір), ОСОБА_1 виділити в користування земельну ділянку пл.. 392 кв.м. (додаток № 2 до висновку №26 від 21.06.2023р. зафарбовано в жовтий колір).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради про виділ в натурі частки, що перебуває в спільній частковій власності задоволено в повному обсязі.

Виділено в окремий об`єкт нерухомого майна, окрему садибу та визнано право власності за ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , у складі приміщень: кухня (1-1) пл.10,6 кв.м., кімната (1-2) пл. 20,7 кв.м., кімната (1-4) пл. 15,0 кв.м., кімната (1-5) пл. 10,7 кв.м., санвузол (1-6) пл. 2,3 кв.м., сіни (1-7) пл. 2,4 кв.м., загальною площею 61,7 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «М», навіс літ. «Р», погріб літ. «г1», колодязь питний №1, огорожа №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6.

Визначено порядок користування земельною ділянкою пл. 1177 кв.м. по по АДРЕСА_3 згідно варіанту № 1 «Висновку експерта № 26» від 21.06.2023р. за результатами судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 554/983/20, виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку пл.. 785 кв.м. (додаток № 2 до висновку №26 від 21.06.2023р. зафарбовано в зелений колір), ОСОБА_1 виділено в користування земельну ділянку пл.. 392 кв.м. (додаток № 2 до висновку №26 від 21.06.2023р. зафарбовано в жовтий колір).

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна у м. Полтаві рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без задоволення.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким її зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні первісної позовної заяви відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що районний суд задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про виділення частини домоволодіння в окремий об`єкт та визнання за ним право власності не вирішивши чи припиняється право спільної часткової власності на це домоволодіння для ОСОБА_1 .

Окрім того, задовольнив вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , відповідно до часток співвласників, які не буди правильно обраховані. Не врахував, що співвласники не погоджували порядок користування земельною ділянкою.

Вказувала, що ОСОБА_1 заявила позовні вимоги виходячи із діючого законодавства та поросила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток, які існували на час отримання нею нерухомого майна та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до запропонованого варіанту № 4 , виділивши ОСОБА_1 земельну ділянку площею 666м2, що зафарбовано у жовтий колір, а ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 511 м2, що зафарбовано у зелений колір.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2024 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради про виділ в натурі частки, що перебуває в спільній частковій власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна у м. Полтаві рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, направлено до районного суду для ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року судові витрати напроведення судової земельно - технічної експертизи в сумі 3500,00грн. покладено на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Сплату судового збору за позовною заявою ОСОБА_9 як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_10 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про виділ в окремий об`єкт нерухомого майна, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківська районна у м.Полтаві рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння в сумі 1512,23грн. покладено на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

На вказане додаткове рішення ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в які просить додаткове рішення скасувати, оскільки позивач за зустрічним позовом не заявляв таких вимог, як стягнення з відповідача витрат за проведення експертизи.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося у спрощеному провадженні з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представники сторін та відповідачка, інші особи, які брали участь в розгляді справи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31.07.1989 року змінено ідеальні частки співвласників в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виправлення арифметичних помилок: ОСОБА_5 реально виділено 3/5 частини домоволодіння, ОСОБА_11 1/5 частину домоволодіння ОСОБА_3 1/5 частину домоволодіння.

Районним судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06.02.1990 р. та рішення суду від 31.07.89 року ОСОБА_3 є власником 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Іншим співвласником домоволодіння є відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.02.2007р., розмір частки 7/10 частин.

Відповідно до довідки - характеристики Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації №951 від 19.07.1986р. за домоволодінням по АДРЕСА_1 зареєстровано земельну ділянку пл. 870 кв.м., а також лишки пл.307 кв.м. згідно рішення виконкому Полтавської міської ради народних депутатів № 584 від 22.05.1959.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2018р., за результатами розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визначено розмір частки ОСОБА_3 - 3/10 частин, ОСОБА_1 -7/10 частин.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 виготовленої ФОП ОСОБА_12 площа ділянки складає 0,1596 га.

Згідно висновку експерта (будівельно-технічне дослідження) №2 від 14.01.2020р. виконаного судовим експертом Федоровим Д.Ф. спеціаліст дійшов висновку, що частина житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою АДРЕСА_3 і складає 3/10 частин та належить ОСОБА_3 є планувально - ізольованою частиною, яка має окремий вхід зі сторони АДРЕСА_1 , частина житлового будинку літ. А-1 має необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам окремого проживання.

У експертизи зазначено, що виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_13 технічно можливо.

До складу 3/10 частини, яку можливо виділити входить в будинку літ. А-1 у складі приміщень: кухня (1-1) пл.10,6 кв.м., кімната (1-2) пл. 20,7 кв.м., кімната (1-4) пл. 15, 0 кв.м., кімната (1-5) пл. 10,7 кв.м., санвузол (1-6) пл. 2,3 кв.м., сіни (1-7) пл. 2,4 кв.м., загальною площею 61,7 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «М», навіс літ. «Р», погріб літ. «г1», колодязь питний №1, огорожа №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6.

Згідно рішення Октябрського районного суду м Полтави від 16.02.2022р. за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 3/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Наказом управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради №171 від 28.09.2022р. «Про зміну адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_3 » було змінено адресу об`єкту нерухомого майна житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належить ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта (земельно-технічне досмлідження) №26 від 21.06.2023 року, експертом запропоновані 4 варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 1177 кв.м., з яких варіанти № 1 і № 2 виходячи з часток сторін на жилий будинок: 2/3 та 1/3,а варіанти №3і №4 виходячи з часток сторін на жилий будинок: 3/10 та 7/10.

Задовольняючи в повному обсязі вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до суду достатні та належні докази того, що виділ належної йому частки жилого будинку з господарськими будівлями є технічно можливим і не порушить прав інших співвласників. Обгрунтованою вимогою, взвязку з викладеним, визнано вимогу про визнання права вланості. При визначенні порядку користування земельною ділянко судом обрано варіант №1 експертизи, який на думку суду першої інстанції, найбільше відповідачає вимогам закону, інтересам сторін та не порушує їх права.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновами районного суду з огляду на наступне.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 569/14731/17.

Колегією суддів враховано обов`язкову умову для категорії таких спорів - лише тоді, коли погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відсутність оформлення права користування чи права власності на спірну земельну ділянку у особи не є перепоною для визначення порядку її користування за умови належності такій особі на праві власності об`єкта нерухомого майна, що знаходиться на ній, з огляду на загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2018р. визначено розмір частки спірного домоволодіння: ОСОБА_3 - 3/10 частин, ОСОБА_1 -7/10 частин.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 виготовленої ФОП ОСОБА_12 площа ділянки складає 0,1596 га. За домоволодінням зареєстрована земельна ділянка 870 кв.м. У фактичному користуванні співвласників перебуває земельна ділчнка 1177 кв.м., дана площа не оспорюється органами місцевого самоврядування.

Призначаючи експертизу за клопотанням сторін, суд першої інстанції поставив перед експертом по два питання від кожної сторони. Визначаючи варіант порядку користування земельною ділянкою, суд погодився з доводами позивача, щодо первісних розмірів часток сторін у нерухомому майні (2/3 і 1/3) та необхідності їх застосування.

Вказані висновки суду, є необгрунтованими, оскільки позивачем невірно визначено розмір первісних часток співвласників у жилому будинку. Так, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31.07.1989 року, у звязку з допущенням у 1971 році технічної помилки при визначенні розміру часток співвласників, правильними були визнанні наступні розміри часток: ОСОБА_11 та ОСОБА_3 2/5 частини; ОСОБА_5 3/5 частини. Вказані розміри за сторонами по справі існували фактично до 22.10.2018 року, до моменту набрання законої сили рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2018р. Підставою для зміни розміру часток судом став факт збільшення сторонами своїх частин у нерухомому майні, шляхом здійснення добудов, які проведенні за погодженням співвласників між собою та з дозволу відповідних органів, та у передбаченому законом порядку.

За таких обставин, на думку колегії суддів, при визначенні варіанту порядку користування земельною ділянкою, судом першої інстанції були порушенні права відповідача (яка є власником більшої частини нерухомого майна), оскільки її частка у жилому будинку та господарських будівлях була занижена, а відповідно відділено у користування меншу часину земельної ділянки ніж передбачено законом.

Колегія суддів, беручи до уваги викладене, вимоги закону, висновки експерта та остаточні вимоги сторін, щодо варіантів порядку користування земельною ділянкою, що варіант за №4 найбільше відповідає нормативним, технічним вимогам та особистим інтересам сторін, який відповідає розмірам часток співвласників, які існували на момент виникнення у них права часткової власності так і діючим часткам, які змінилися внаслідок їх збільшення у порядку передбаченому ч.3 ст.357 ЦК України, а також враховує фактичне розташування належних сторонам обєктів нерухомого майна.

З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що доводи відповідача зазначені в апеляційні скарзі є обгрунтованими, та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з постановлення нового рішення по суті.

Щодо вимог ОСОБА_2 про виділення в окремий об`єкт нерухомого майна, окрему садибу та визнання право власності по АДРЕСА_2 , у складі приміщень: кухня (1-1) пл.10,6 кв.м., кімната (1-2) пл. 20,7 кв.м., кімната (1-4) пл. 15,0 кв.м., кімната (1-5) пл. 10,7 кв.м., санвузол (1-6) пл. 2,3 кв.м., сіни (1-7) пл. 2,4 кв.м., загальною площею 61,7 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «М», навіс літ. «Р», погріб літ. «г1», колодязь питний №1, огорожа №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6 слід зазначити наступне.

Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою та другою статті 367ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.

Таким чином, відповідно до вимог закону, який регулює правовідносини спільної часткової власності, співвласник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт в результаті поділу (виділу) його частки, який відбувається двома шляхами: укладення між співвласниками договору про поділ (виділ) частки в натурі з подальшим оформленням права власності на окремий об`єкт нерухомості або ж у судовому порядку суд ухвалює рішення про поділ (виділ) частки.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21 травня 2021 року у справі № 592/6413/18.

Разом з тим, надані ОСОБА_2 докази на підтвердження технічної можливості, які були визнанні судом першої інстанції, як достатні, на думку колегії суддів, не можуть бути визнанні такими, оскільки наявний у справі висновок експерта, не був предметом узгодження з органами пожежної і санітарної інспекції, органів електро та газо постачання, інших відповідних орагнів в разі такої необхідності.

Крім того вимога про визнання права власності, не містить обгрутування та доказавого підтвердження, наявності підстав передбачених ст. 392 ЦК України, та відсутності будь-якої можливості вирішити дане питання, після виділу частки в натурі, у спосіб передбачений законом.

Враховуючи викладене, зважаючи на передчасність та недоведення вказаних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 щодо виділення в окремий об`єкт його частини домовлодіня та визнання за ним права власності на цей об`єкт.

Керуючись ст.ст.367, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Божко Тетяни Борисівни - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення в окремий об`єкт його частини домовлодіня та визнання за ним права власності на цей об`єкт залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна у м. Полтаві рада про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Визначити порядок користування земельної ділянки між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 ) відповідно до ідеальних часток у власності на будинок та надвірні споруди ОСОБА_1 7/10 частин, ОСОБА_2 3/10 частини відповідно до варіанту № 4 висновку судового експерта ОСОБА_7 № 26 від 21.06.2023 року, виділивши ОСОБА_1 земельну ділянку площею 666м2, що зафарбовано у жовтий колір, а ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 511 м2, що зафарбовано у зелений колір.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2025 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.І. Обідіна