КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
Єдиний унікальний номер справи № 752/4650/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/352/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя-доповідач Нежура В.А.,

Судді Верланов С.М., Невідома Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,

встановив:

У березні 2023 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться на балансі позивача.

В період з 01 травня 2015 підприємство надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території.

Відповідно до інформації Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (далі - КК «ЦКС») за квартирою АДРЕСА_2 , існує заборгованість, яка складається з основного боргу у розмірі 16 300,27 грн, інфляційних втрат у розмірі 2783,02 грн та 3 % річних у розмірі 1005,45 грн.

Позивач вказував, що з 01 травня 2015 року по 08 вересня 2022 року квартира АДРЕСА_2 , належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Через невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 15 417,90 грн, інфляційні втрати в сумі 2783,02 грн, 3% річних в сумі 1005,45 грн.

З 08 вересня 2022 року по 11 січня 2023 року квартира АДРЕСА_2 , належала на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Через невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 730,24 грн.

З 11 січня 2023 ркоу по 01 лютого 2023 року квартира АДРЕСА_2 , належала на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 152,13 грн.

Відповідачі отримували послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте не уклали з позивачем договір про надання послуг.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути на його користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території:

з ОСОБА_1 в розмірі 152,13 грн;

зі ОСОБА_2 у розмірі 730,24 грн;

з ОСОБА_3 у розмірі 19 206,37, з яких: заборгованість - 15 417,90 грн, інфляційні втрати - 2783,02 грн, 3% річних - 1005,45 грн;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 11 січня 2023 року по 01 лютого 2023 року у розмірі 152,13 грн та судові витрати в розмірі 20,40 грн.

Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач належними та допустимими доказами довів існування у ОСОБА_1 перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 11 січня 2023 року по 01 лютого 2023 року у розмірі 152,13 грн і така заборгованість підлягає стягненню з відповідачки. Разом з цим, суд відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки позивач не надав суду доказів того, що квартира, за якою виникла заборгованість, належала вказаним особам, тому відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли зобов`язання перед позивачем.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачка ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У апеляційній скарзі вказує, що суд безпідставно не урахував надані нею квитанції про сплату комунальних послуг за період з 11 січня 2023 року (дата набуття права власності на квартиру) по 31 січня 2023 року, а також у лютому 2023 року та у березні 2023 року, як свідчать про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед позивачем.

Зазначає також, що суд не направив їй копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, що позбавило відповідачку можливості своєчасно подати відзив на позовну заяву.

Позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» також подавдо Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції не урахував, що, із доданого до позовної заяви договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2023 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , з 08 вересня 2022 року по 11 січня 2023 року належала ОСОБА_2 . Крім цього, поза увагою суду залишилось те, що власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 , що підтверджується копією інформаційної довідки КК «ЦКС» від 09 лютого 2023 року №02/01/05-2.

До апеляційної скарги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» додає клопотання про забезпечення доказів, у якому просить апеляційний суд:

-витребувати з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 ;

-витребувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 ;

-витребувати у приватного нотаріуса Бережного В.О. копію посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 08 вересня 2022 року за реєстровим №845.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як видно із матеріалів справи, позивач подавав аналогічну заяву про забезпечення доказів до суду першої інстанції одночасно з позовом. Заяву було повернуто ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року. Позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» отримав копію вказаної ухвали на електронну адресу 16 червня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Разом з цим, позивач нову заяву про забезпечення доказів до суду першої інстанції не подавав, ухвалу в частині повернення йому заяви у встановленому порядку не оскаржував.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що підстави для задоволення заяви КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про забезпечення доказів під час апеляційного перегляду справи відсутні.

Відзиви на апеляційні скарги від учасників справи не надходили.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (в редакції, чинній на день подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у загальному розмірі 20 288 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що рішенням Голосіївської районної в місті Києві ради від 19.10.2010 №41/10 майно територіальної громади було передане на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», в тому числі будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 травня 2015 року знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яке надавало житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

На виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» були укладені відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо), які після набуття підприємством надаються споживачам.

Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 №41/10, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2015 №442 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 №668, копіями договорів з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо).

Встановлено, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 з 11.01.2023 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 січня 2023 року №319985566 та договором купівлі-продажу квартири, посвідченого від 11 січня 2023 року.

Власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки КК «ЦКС» від 09 лютого 2023 року №02/01/05-1.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 , за період з 11 січня 2023 року по 01 лютого 2023 року за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 152,13 грн.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд першої інстанції установив, що позивачем за період з 01 травня 2015 року по 01 лютого 2023 року були надані послуги по квартирі АДРЕСА_2 , на загальну суму 16 300,27 грн.

Задовольняючи позов в частині вимог до ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував рішення тим, що свої зобов`язання відповідачка ОСОБА_1 , як споживачка послуг, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 152,13 грн.

Отже, відповідачка ОСОБА_1 , як споживачка вказаних послуг і власниця квартири, має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. ОСОБА_1 факт існування вказаної заборгованості не спростувала, власного розрахунку суду не навела.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Апеляційний суд ураховує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у неї заборгованості за спірний період, адже квитанції про сплату комунальних послуг за період з 11 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, оскільки відповідачка надала суду квитанцію від 22 лютого 2023 року про сплату нею 161,71 грн на рахунок позивача, призначення платежу: «за утрим. будинку, Маричанська 6/6 кв 34, АДРЕСА_4 ».

Вказаний платіж здійснено до подачі позовної заяви до суду, однак, не відображено у розрахунку заборгованості, наданому позивачем. За таких обставин суд вважає, що підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 11 по 31 січня 2023 року відсутні.

Відомості про те, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 з 01 травня 2015 року по 08 вересня 2022 року був ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.

Інформаційну довідку КК «ЦКС» від 09 лютого 2023 року №02/01/05-2, відповідно до якої власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 , суд як належний та достатній доказ по справі не ураховує, оскільки у зазначеній довідці відсутні відомості щодо періоду, за який вона видана, а також будь-які ідентифікуючі ознаки, що дозволяють установити особу ОСОБА_4 та підстави закріплення за ним спірного особового рахунку.

Оскільки суду не було надано доказів, що відповідач ОСОБА_3 до 08 вересня 2022 року був власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , правильними є також висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за надані послуги.

Разом з цим, апеляційний суд установив, що в період з 08 вересня 2022 по 11 січня 2023 року власником квартири АДРЕСА_2 , був ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого від 11 січня 2023 року, за умовами якого ОСОБА_2 продав належну йому на праві власності з 08 вересня 2022 року квартиру ОСОБА_1 .

Свої зобов`язання відповідач ОСОБА_2 , як споживач послуг, належним чином також не виконав, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 730,24 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_2 і доходить висновку про необхідність ухвалення нового судового рішення в цій частині.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, апеляційну скаргу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва»- задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , в решті позову слід відмовити.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 90,50 грн. З позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути 30,60 грн, сплачених за подачу нею апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 08 вересня 2022 року по 11 січня 2023 року у розмірі 730 (сімсот тридцять) гривень 24 копійки.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 30 (тридцять) гривень 60 копійок.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Реквізити сторін:

Позивач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», місцезнаходження: м. Київ, пр-т Голосіївський, б. 17-б; .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя-доповідач:

Судді: