Провадження № 2-др/742/4/25
Єдиний унікальний № 742/4777/24
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , Тека-груп Фаундеішн (ТЕКА-GROUP FOUNDATION), про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року представник відповідача звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , Тека-груп Фаундеішн (ТЕКА-GROUP FOUNDATION), про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації.
Аргументує заявлені вимоги тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 20 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , Тека-груп Фаундеішн (ТЕКА-GROUP FOUNDATION), про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але надали заяву про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до 3000 грн.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) зроблено висновок, що: «суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами».
У інший постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Матеріалами справи підтверджено, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Карпенко В.К. на підставі договору про надання правової допомоги №654-С від 10 березня 2023, додаткової угоди до договору від 29.12.2023,додаткової угоди до договору від 01.04.2024,додаткової угоди до договору від 31.12.2024,(а.с.173,174), акту про надання послуг адвокатом від 22 січня 2025(а.с.175).
Судом встановлено, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Карпенко В.К. до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів та повідомив про намір скористатися таким правом на протязі п`яти днів після ухвалення рішення.
22.01.2025 року представником відповідача адвокатом Черненко К.Є. подано клопотання про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу.
За таких обставин суд вважає, що представником відповідача адвокатом Черненко К.Є. дотримано вимоги ст.141 ЦПК України щодо подачі доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та звернення з клопотанням про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги №654-С від 10 березня 2023, додаткової угоди до договору від 29.12.2023,додаткової угоди до договору від 01.04.2024,додаткової угоди до договору від 31.12.2024 укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Карпенком В.К., предметом договору є представництво Клієнта інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами(а.с.173).
Згідно з актом про надання послуг адвокатом від 22 січня 2025, згідно з договору про надання правової допомоги №654-с від 10 березня 2023, в ході виконання умов договору виконавцем було здійснено : підготовлено відзив на позов у справі №742/4777/24, у зв`язку з чим гонорар адвоката у відповідності до додаткової угоди від 01 квітня 2024 до договору про надання правової допомоги №654-С від 10 березня 2023 склав 3000 грн.
Судом встановлено, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Карпенко В.К. приймав участь в судових засіданнях під час розгляду справи №742/4777/24 , а саме: 10.12.2024 з 10 год 17 хв по 11 год 13 хв та 20.01.2025 з 09 год 25 хв по 10 год 18 хв, всього 1 год 49 хв, а тому за дану послугу співмірними будуть витрати в розмірі 3000 гривень та за підготовку відзиву на позовну заяву -3000 грн.
Тому враховуючи принцип співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт, з урахуванням вимог представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Карпенко В.К. про ухвалення додаткового рішення задовольнити та відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, стягнувши з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.
Керуючись ст.133,137,141,270 ЦПК України, суд,
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 Карпенка Віктора Константиновича, про винесення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО