Провадження № 2/204/801/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська згідно ухвали суду від 24 жовтня 2024 року надійшла цивільна справа № 205/14433/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 74 891,96 грн., яка складається з заборгованості:

за Кредитним договором № 196034557 у розмірі 41 141,96 грн., з яких: 25 046,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № 06621-07/2021 у розмірі 18 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № /707366 у розмірі 15 500,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 28 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 196034557. При цьому, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 та відповідно до Реєстру боржників № 154 від 05.10.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 196034557. В свою чергу, 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 141,96 грн., з яких: 25 046,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21 жовтня 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 13 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 06621-07/2021. 18 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18 січня 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також, 16 липня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /707366. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № /707366 від 16 липня 2021 року. Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 500,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 квітня 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року цивільну справу № 204/14433/24 було прийнято до провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

05 грудня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідач вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем по справі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 . На підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 196034557 у розмірі 41 141,96 грн. позивачем надано з позовом копію кредитного договору № 196034557 від 28 червня 2021 року з додатком, додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, проте не надано копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, також надано копію договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, копію витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, копії установчих документів. Проте, на переконання відповідача, надані позивачем докази щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 196034557 у розмірі 41 141,96 грн. не є достовірними та достатніми. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 196034557 в матеріалах справи також відсутній. Наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року не містить підписів сторін - клієнта та фактора та сформований і підписаний лише представником позивача. Отже, в матеріалах справи відсутні докази стосовно наявності права вимоги у позивача за кредитним договором № 196034557. Також вважає, що матеріалами справи не доведено наявність у позивача права вимоги до відповідача за кредитними договорами № 06621-07/2021 та № /707366. Жодних доказів на підтвердження сплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» коштів ТОВ «ФК «Інвеструм», а також ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» за передачу прав вимоги згідно договорів факторингу позивачем не надано. Надані позивачем витяги з Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року та до договору факторингу № 19042022 не містять підписів сторін - клієнта та фактора та сформовані і підписані лише представником позивача. В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі, зазначеному в кредитних договорах. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку тощо. Надані позивачем розрахунки заборгованості складені та підписані представником позивача, а тому вважає, що немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також сума відсотків, зазначена в розрахунку, є правильними. У зв`язку з викладеним просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

17 грудня 2024 року від представника позивача Панкратової Т.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Щодо тверджень відповідача про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні договору. Ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Ні первісний кредитор, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. На момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані Первинними кредиторами в рамках укладених Договорів факторингу. Договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, так як не є стороною даного договору. Але в матеріалах справи міститься копія Додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в якій викладено повний текст Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року в новій редакції з додатками. Вважає, що позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача.

31 грудня 2024 року від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував набуття права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 . Обов`язок первісного кредитора у зобов`язанні передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, встановлений у ч. 1 ст. 517 ЦК України. Здійснені позивачем розрахунки заборгованості не є належними та допустимими доказами у розумінні ЦПК України. Будь-яких правовідносин відповідач з позивачем не має та не вважає позивача новим кредитором відповідача. Докази набуття права вимоги до відповідача позивачем не надані.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 196034557, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 29 999,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 70 днів, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому Договорі (а.с. 11-13).

Крім того, 13 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 06621-07/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» надає відповідачу кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, тобто до 27 липня 2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 26-27).

Крім того, 16 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту № /707366, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 09 серпня 2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 39).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Кредитодавці Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» свої зобов`язання виконали повністю та надали позичальнику обумовлені договорами суми грошових коштів, що підтверджується фактом укладення сторонами зазначених кредитних договорів.

Відповідач скористалась наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеними договорами не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

У відзиві на позовну заяву та письмовому запереченні на відповідь на відзив відповідач хоча і посилалась на те, що позивачем не додано до позовної заяви документів на підтвердження перерахування первісними кредиторами кредитних коштів за кредитними договорами на картковий рахунок відповідача, однак фактично не наводила жодних заперечень щодо укладення саме нею в електронній формі цих кредитних договорів та отримання кредитних коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Враховуючи встановлені обставини суд не бере до уваги та відхиляє усі заперечення відповідача щодо неотримання нею кредитних коштів, оскільки вони є недоведеними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами укладення кредитних договорів.

Враховуючи викладене суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_1 отримала у кредит обумовлені договорами грошові кошти, скористалась наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеними Договорами не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», суд виходить з наступного.

Як вже було зазначено вище, 28 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 196034557.

При цьому, у позовній заяві позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 196034557, оскільки на підставі договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», яке в свою чергу на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року) стало правонаступником первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Однак, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту укладення 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Договору факторингу № 28/1118-01, стороною позивача належним чином виготовлену копію вказаного договору суду не надано, а надано лише копію першої та останньої сторінок цього договору (а.с. 89), а також копію підписаної від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», як клієнта, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», як фактора, Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в якій зазначено, що сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у новій редакції (а.с. 15-17).

Більш того, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до цього договору) Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» свої права вимоги саме за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 .

Будь-яких Реєстрів прав вимоги до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року матеріали справи не містять.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факту відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» своїх прав вимоги за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У подальшому, 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с. 18-19).

У Витязі з Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року зазначено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 41 141,96 грн., з яких: 25 046,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 095,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20).

Однак, суд вважає, що Витяг з Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило свої права вимоги за цим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У частині 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.

Отже, факт набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доведений позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 196034557 від 28 червня 2021 року у загальному розмірі 41 141,96 грн. задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», а також за кредитним договором № /707366 від 16 липня 2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № 18012022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 30-31).

Також, 18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржникам в кількості 5758 (а.с. 32). На підтвердження оплати за вищевказаним договором факторингу позивачем надано платіжне доручення № 17966 від 20 січня 2022 року (а.с. 86).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 18 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 33), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 34).

Крім того, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 42-44).

Також, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 14 361 (а.с. 45). На підтвердження оплати за вищевказаним договором факторингу позивачем надано платіжне доручення № 18199 від 22 квітня 2022 року (а.с. 87).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним договором № /707366 від 16 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 15 500,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 46), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 47).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитними договорами № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та № /707366 від 16 липня 2021 року, які були укладені з ОСОБА_1 .

При цьому, суд також не приймає до уваги та відхиляє твердження сторони відповідача про те, що факт правонаступництва ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» є недоведеним, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом під час розгляду справи обставинами.

З розрахунком заборгованості за кредитними договорами № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та № /707366 від 16 липня 2021 року відповідач не погоджувалась, однак на підтвердження помилковості наданого позивачем розрахунку заборгованості належних, допустимих, переконливих та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України не надала. Клопотань про призначення судової економічної експертизи з метою спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач до суду не подавала, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами так і не сплатила. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит (позику).

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договорами та не повернув отримані кошти, не виконавши взятих за договорами зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 33 750,00 грн., яка складається з:

заборгованості за Кредитним договором № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року у розмірі 18 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

заборгованості за Кредитним договором № /707366 від 16 липня 2021 року у розмірі 15 500,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Суд також зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що в обґрунтування заперечень проти позову та підтвердження перед судом наведених обставин, відповідачем не надано суду жодного належного, допустимого та переконливого доказу. Усі заперечення відповідача зводяться лише до його незгоди та невизнання обставин наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог. При цьому, обов`язок доведення перед судом переконливості своєї позиції покладається у рівній мірі як на позивача так і на відповідача. Саме тому, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та повідомлені сторонами суду обставини в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року та № /707366 від 16 липня 2021 року, суд вважає переконливішою позицію позивача, оскільки вона підтверджена відповідним доказами, в той час як позиція відповідача ґрунтується виключно на запереченнях та припущеннях, та не підтверджена відповідним засобами доказування.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (у мінімальному розмірі за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру).

На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість у загальному розмірі 33 750,00 грн. (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят гривень, 00 копійок), яка складається з:

заборгованості за Кредитним договором № 06621-07/2021 від 13 липня 2021 року у розмірі 18 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

заборгованості за Кредитним договором № /707366 від 16 липня 2021 року у розмірі 15 500,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез