Справа № 761/8104/24
Провадження № 2/761/1932/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

за участю секретаря: Яцишина А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, згідно з яким позивач просив:

1.Визнати дії та бездіяльність голови правління ЖБК «Ювілейний», ОСОБА_2 протиправною, щодо не розгляду звернень мешканців ЖБК від 05.10.2023 та 20.12.2023 року та у відмові надати письмову відповідь згідно ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

2.Зобов`язати ЖБК «Ювілейний розглянути вказані звернення в установленому порядку в установленому законом порядку в присутності позивача.

3.Письмово повідомити заявника про результати перевірки вказаних заяв (скарг).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана позовна заява виникла на переконання позивача, на базі умисного небажання відповідача, голови правління Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» Антонової Н.І. надавати аргументовані відповіді на звернення мешканців кооперативу від 05.10.2023 та 20.12.2023 згідно ст. 18,19 Закону України «Про звернення громадян».

Позивачем вказано, що ним вкотре, рекомендованим листом з повідомлення про вручення, направленні колективні заяви (скарги) від групи мешканців кооперативу «Ювілейний» на ім`я юридичної особи - ЖБК «Ювілейний» в яких йшло про порушення керівництвом ЖБК чинного законодавства, окремо просив надати письмову відповідь вказаним заявникам згідно за Закону України «Про звернення громадян» у визначний законом термін, однак відповіді не надійшло.

У позовній заяві вказано, що у зв`язку з грубими порушеннями відповідачем ст.ст.18,19 Закону України «Про звернення громадян» він змушений звертатись до суду з позовом за захистом порушених прав та інтересів на належний розгляд вказаний звернень, оскільки відповідач не надав жодної відповіді на вказані письмові звернення від 05.10.2023 та 20.12.2023. Це означає, що вказані письмові звернення громадян умисно не розглядались на правлінням ЖБК, не перевірялись викладені в них факти, а тим більше не забезпечувалось їх виконання. Про наслідки розгляду заяв не повідомлялось заявникам.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що важливим є той факт, що заявниками надавались конкретні поради для виправлення ситуації, що склалась в ЖБК з порушення чинного законодавства «Про житлово-комунальні послуги» бухгалтером ЖБК Костеріною Л.О. та головою правління - Антоновою Н.І., але вказані особи не реагують на їх звернення та створюють практичні перешкоди в реалізації прав громадян на звернення.

На підставі викладеного та з посиланням норми Закону України «Про звернення громадян» просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказані цивільній справі, розгляд цивільній справи вирішено проводити за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без виклику сторін по справі в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва.

26.04.2024 до суду надійшов відзив відповідача ЖБК «Ювілейний» у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву відповідач посилався на недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначено, що за долучених доказів направлення не можливо встановити, коли було отримано адресатами звернень позивача.

01.05.2024 до суду надійшло клопотання позивача про перевірку процесуального статусу представника позивача адвоката Крупського В.В., у задоволенні якого було відмовлено в судовому засіданні 08.08.2024.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.06.2024 вирішено перейти від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

01.05.2024 до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 , у яких остання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У пояснення викладено заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача, а також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 умисно не захотіла отримувати рекомендовані поштові відправлення з описом вкладенням відправлених позивачем 05.10.2023 та 20.12.2023, а тому такі дії відповідача є умисними і протиправними та свідчать про небажання відповідача розглядати вказані звернення згідно ст.ст. 18 та 19 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. До суду 23.09.2024 надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просив провити розгляд справи без участі сторони позивача, вирішувати справу за наявними матеріалами з урахування пояснень третьої особи на відзив.

Відповідач Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що 05.10.2023 та 20.12.2023 вкотре, рекомендованим листом з повідомлення про вручення, було направлено колективні заяви (скарги) від групи мешканців кооперативу «Ювілейний» на ім`я юридичної особи - ЖБК «Ювілейний», в яких йшло про порушення керівництвом ЖБК чинного законодавства, окремо просив надати письмову відповідь вказаним заявникам, однак в порушення вимог ст. 18,19 Закону України «Про звернення громадян» відповіді не отримав, на підтвердження чого позивач надає копію відповідних скарг (заяви) від 05.10.2023 та 20.12.2023, копію фіскального чека, службового чека та опису вкладення (а.с. 8-9).

Як на підставу свого звернення, як співвласника будинку до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», позивач посилається на норм Закону України «Закону України «Про звернення громадян» (далі по тексту - Закону).

При цьому позивач зазначає, що відповіді на вказане звернення не отримав.

Згідно з ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

За змістом ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян України» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Результатом розгляду та вирішення звернень є письмова відповідь (ч.1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Судом встановлено, що 05.10.2023 позивачем ОСОБА_1 надіслано Правлінню та бухгалтеру ЖБК «Ювілейний», ОСОБА_4 колективну заява (повторно), яка датована 05.10.2023 та підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на підтвердження чого надано докази направлення вказаної заяви (а.с. 9)

Крім того, судом встановлено, що 20.12.2023 позивачем ОСОБА_1 надіслано Голові правління ЖБК «Ювілейний» ОСОБА_2 скаргу на неналежне виконання статутних та господарських обов`язків правлінням ЖБК «Ювілейний», яка датована 14.12.2023 та підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на підтвердження чого надано докази направлення вказаної скарги (а.с. 8).

В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, отримання відповідачами Житлово-будівельним кооперативом «Ювілейний», ОСОБА_2 колективної заяви (повторно) від 05.10.2023 та скаргу на неналежне виконання статутних та господарських обов`язків правлінням ЖБК «Ювілейний», яка датована 14.12.2023, оскільки копія фіскального чека, копія службового чека та копія опису вкладення, які долучено до позовної заяви не підтверджують отримання відповідачем вказаного звернення, а лише підтверджують їх відправлення.

Таким чином, посилання позивача, про ненадання відповіді у встановлений законом строку є не обґрунтовані, оскільки дати отримання відповідного звернення немає, а відповідно норм закону України «Про звернення громадян» відповідач не порушував.

Таким чином з врахування ст. 16 ЦПК України, вказана позовні вимоги спрямовані на захист права, яке не порушувалось.

Аналогічний висновок, щодо обов`язку розгляду звернення, зазначив і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/4698/19. Вказано наступне: «З аналізу положень Закону України «Про звернення громадян» випливає, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення»

Таким чином, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічні висновки зроблені у Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19).

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмет спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті та не гуртуються на нормах чинного законодавства України. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про звернення громадян», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 262-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.01.2025.

Суддя: