ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/601/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача адвоката Коновалова О. А.,

представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фадєєва О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2024 року в складі судді Тимош О.М. по справі № 643/23082/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на частку у спадковому майні,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на частку у спадковому майні, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 16 вересня 2019 року він надав у позику ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 70 000,00 доларів США зі строком повернення до 16 вересня 2020 року, що підтверджується розпискою. Позичальник свої зобов`язання з повернення позики не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 26 липня 2021 року позивач звернувся до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців померлого. Аналогічна вимога направлена спадкоємцям поштою. Правонаступниками померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_1 , яка є правонаступником після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 . Вважав, що спадкоємці померлого позичальника мають повернути йому позику шляхом звернення стягнення на їхні частки у спадковому майні (нежитловій будівлі, квартири, житлового будинку).

03 жовтня 2024 року засобами електронної пошти від представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Русенка Р.І. надійшло клопотання про призначення комплексної почеркознавчої та технічної судової експертизи. Клопотання мотивовано тим, що розписка від 16 вересня 2019 року не складалася ОСОБА_5 , останній не отримував від ОСОБА_2 грошових коштів, та зазначений документ з`явився лише після смерті ОСОБА_5 . За життя позичальника ОСОБА_2 не вживав заходів для повернення нібито отриманих ОСОБА_5 коштів. З`ясування обставин, чи виконано рукописні тексти та підписи від імені ОСОБА_5 саме ним, мають значення для правильного вирішення справи. Вказав, що у ОСОБА_3 наявні оригінали документів, що підписувались ОСОБА_5 у періоди, наближені до дати, зазначеної як час написання розписки, та будуть надані нею експертній установі.

Просив призначити по справі комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експерта поставити такі питання: чи виконано рукописні тексти (рукописні записи) у розписці від 16 вересня 2019 року однією особою? Чи виконано підпис у розписці від 16 вересня 2019 року від імені ОСОБА_5 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 у розписці від 16 вересня 2019 року під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)? Чи вносились у текст розписки від 16 вересня 2019 року зміни? Якщо вносились, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного змісту? Яким чином виконаний підпис від імені ОСОБА_5 та текст розписки від 16 вересня 2019 року, за допомогою технічних засобів чи писальним приладом ?

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи задоволено.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на частку у спадковому майні судову комплексну почеркознавчу та технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1) Чи виконано підпис у розписці від 16 вересня 2019 року від імені ОСОБА_5 саме ОСОБА_5 чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис у розписці від 16 вересня 2019 року від імені ОСОБА_5 під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?

3) Чи вносилися у текст розписки від 16 вересня 2019 року зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?

4) Яким чином виконаний підпис від імені ОСОБА_5 та текст розписки від 16 вересня 2019 року, за допомогою технічних засобів чи писальним приладом?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Харків, вул. Ковтуна, 34), яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Надано експертам для проведення експертизи матеріали цивільної справи №643/23082/21.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача у справі ОСОБА_3 .

Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в судовій комплексній почеркознавчій та технічній експертизі, передбачені статтею 109 ЦПК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що для прийняття повного та обґрунтованого рішення, з`ясування обставин справи, а саме щодо підписання розписки про отримання коштів ОСОБА_5 , необхідні спеціальні знання, а тому по справі слід призначити судову комплексну почеркознавчу та технічну експертизу. При цьому, суд виключив з переліку запитань, запропонованих представником позивача, як недоцільне, питання №1, оскільки представник позивача повідомив, що розписка складена не ОСОБА_5 , а іншою особою, а підписана саме ОСОБА_5 .

На вказану ухвалу суду 17 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 адвокат Коновалов О.А. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити у призначенні експертизи, судові витрати покласти на відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята за умови неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. Суд ухилився від з`ясування позиції позивача та одного з відповідачів ( ОСОБА_4 ) щодо експертної установи та питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта. У поданому представником ОСОБА_3 клопотанні про призначення судової експертизи відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, тож таке клопотання мало бути повернуте заявникові без розгляду. При цьому, для адвоката на цей час встановлена вимога про обов`язкову реєстрацію електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд». Копія клопотання завчасно не була направлена учасникам справи. Відсутність відзиву на позов унеможливлює задоволення клопотання відповідача про призначення і проведення судової експертизи, оскільки відповідачем не висловлено жодних заперечень щодо пред`явленого позову. Стаття 1282 ЦК України не визначає матеріально-правових підстав та можливості для спростування спадкоємцями позичальника розміру та підстав виникнення вимог кредитора; позичальник за життя вимог до позикодавця про недійсність договору позики не заявляв. Іншою ухвалою суду від 19 березня 2024 року по цій справі раніше вже призначалась повністю аналогічна експертиза (за клопотанням іншої відповідачки ОСОБА_1 ), проведення якої було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», від участі в якій відповідачі (у тому числі й ОСОБА_3 ) ухилились без будь-яких пояснень і аргументів, наслідком чого стало складання експертами висновку про неможливість надання висновку. Процесуальна поведінка відповідачів у цій справі має ознаки зловживання процесуальними правами.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,представника позивача адвоката Коновалова О. А., який підтримав апеляційну скаргу, зазначав, що по справі уже призначалася почеркознавча експертиза, яка не була проведена з вини сторони відповідачів, представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фадєєва О.П., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Підпунктом 1.1. пункту 1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису.

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Підпунктами 3.2.1, 3.2.3 пункту 3 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є: установлення фактів і способів унесення змін до документів (підчистка, травлення, дописка, переклеювання фотокарток, літер тощо) та виявлення їх первинного змісту ; установлення виду та ідентифікація приладів письма за штрихами.

У провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на частку у спадковому майні.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від нього позику у розмірі 70 000,00 доларів США, яку не повернув, що підтверджується розпискою від 16 вересня 2019 року. У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 зобов`язання з повернення боргу покладаються на його спадкоємців: дружину ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 та сестру ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 заперечувала проти того, що ОСОБА_5 підписував вказану розписку та отримував кошти у борг.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитором та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Водночас, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21).

З урахуванням того, що відповідачка ОСОБА_3 заперечує факт підписання розписки про отримання боргу ОСОБА_5 , спадкоємицею якого вона є, обставина щодо належності йому підпису на розписці, тобто факт укладення договору позики, має суттєве значення для вирішення справи.

Для з`ясування зазначеного питання необхідні знання у сфері іншій, ніж право, оскільки суд не є фахівцем у галузі почеркознавства.

Враховуючи, що судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі комплексної почеркознавчої та технічної експертизи для встановлення обставин, на які відповідачка посилається як на заперечення проти позову.

З`ясування вказаних питань має важливе значення для встановлення обставин справи, та є способом реалізації основоположних засад цивільного судочинства - змагальності сторін, доведеності та переконливості їх доводів та доказів перед судом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо того, що суд ухилився від з`ясування позиції позивача та одного з відповідачів ( ОСОБА_4 ) щодо експертної установи та питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що від учасників справи як в письмовій, так і в усній формі, надходили будь-які заперечення щодо обраної експертної установи чи переліку питань до експертів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що у поданому представником ОСОБА_3 клопотанні про призначення судової експертизи відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, тоді як для адвоката встановлена вимога про обов`язкову реєстрацію електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», що копію клопотання завчасно не направлено сторонам, колегія суддів відхиляє, оскільки з даних КП «Д-3» та Електронного суду вбачається, що як сама ОСОБА_3 , так і її представник адвокат Русенко Р. І. мають електронні кабінети. Суд не позбавлений можливості встановити такі обставини за допомогою доступних йому відомостей, тож за таких умов не зазначення у клопотанні про призначення експертизи відомостей про наявність електронного кабінету не може бути підставою для повернення його без розгляду, адже це було б надмірним формалізмом у тлумаченні процесуальних норм з боку суду. Вимог щодо направлення заявником копії клопотання про призначення експертизи учасникам справи ЦПК України не містить.

Твердження ОСОБА_2 щодо того, що відсутність відзиву на позов унеможливлює задоволення клопотання відповідачки про призначення і проведення судової експертизи, колегія суддів також вважає необґрунтованими, адже подання відзиву є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд, а його відсутність не перешкоджає поданню клопотання про призначення експертизи.

Доводи позивача щодо того, що стаття 1282 ЦК України не визначає матеріально-правових підстав та можливості для спростування спадкоємцями позичальника розміру та підстав виникнення вимог кредитора; позичальник за життя вимог до позикодавця про недійсність договору позики не заявляв, не спростовують правильності висновків суду щодо призначення експертизи у справі, оскільки відсутність на правочині підпису особи свідчить про його неукладеність.

Посилання ОСОБА_2 на те, що іншою ухвалою суду від 19 березня 2024 року по цій справі раніше вже призначалась повністю аналогічна експертиза (за клопотанням іншої відповідачки ОСОБА_1 ), від участі в якій відповідачі (у тому числі й ОСОБА_3 ) ухилились без будь-яких пояснень і аргументів, наслідком чого стало складання експертами висновку про неможливість надання висновку, та що процесуальна поведінка відповідачів у цій справі має ознаки зловживання процесуальними правами, колегія суддів вважає непереконливими.

Дійсно, в ході розгляду справи судом першої інстанції ухвалою від 25 жовтня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 було призначено судову комплексну почеркознавчу та технічну експертизу (а.с. 232-235 том 1), яку не проведено, оскільки згідно листа Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 07 грудня 2023 року виключена можливість організації проведення експертизи, адже необхідно призначити дві окремі експертизи: судову експертизу матеріалів, речовин та виробів і комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів (а.с. 30 том 2).

У подальшому ухвалою суду від 19 березня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 вдруге призначено судову комплексну почеркознавчу та технічну експертизу (а.с. 95-97 том 1) зі зміненим переліком питань, однак через невиконання клопотання про надання додаткових матеріалів від 22 квітня 2024 року (вільних зразків підпису ОСОБА_5 та відомостей щодо стану його здоров`я), а також через відсутність оплати, Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» 08 липня 2024 року складено повідомлення про неможливість надання висновку експертів (а.с. 101-103, 106-108 том 2).

При цьому, клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної експертизи, додатком до якого є рахунок на оплату, отримано лише представником ОСОБА_1 адвокатом Фадєєвим О.П. (а.с. 104 том 2), іншим учасникам справи, зокрема, ОСОБА_3 , воно не направлялось та не вручалось. Оплата за проведення експертизи судом також покладалась лише на ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_3 не може бути визнана такою, що не виконала вимоги експертів, та ухилилась від участі в проведенні експертизи. У клопотанні ОСОБА_3 про призначення експертизи вказано, що у неї наявні оригінали документів, які підписувались ОСОБА_5 у періоди, наближені до дати, зазначеної як час написання розписки, та будуть надані нею експертній установі, що свідчить про її наміри сприяти у проведенні експертизи.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, та справа по суті спору не розглядалась, підстав для розподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина