Справа № 404/1197/24
Номер провадження 2-др/404/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

05 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 404/1197/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, просила суд визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що є предметом договору купівлі-продажу від 19 червня 2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 718 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 36969646 від 19 червня 2020 р. 16:14:33, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52751399 від 19 червня 2020 17:25:00; визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0806 га, кадастровий номер :05:067:0046, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Кропивницької міської ради про передачу земельної ділянки у власність № 1562 від 04 травня 2023 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 50549153 від 06 червня 2023 р. 10:56:41, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67927206 від 08 червня 2023 р. 08:49:07, ОСОБА_3 , Департамент надання адміністративних послуг, Кропивницької міської ради, Кіровоградська обл.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2024 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що є предметом договору купівлі-продажу від 19 червня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 718 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 36969646 від 19 червня 2020 р. 16:14:33, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52751399 від 19 червня 2020 17:25:00.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0806 га, кадастровий номер :05:067:0046, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Кропивницької міської ради про передачу земельної ділянки у власність № 1562 від 04 травня 2023 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 50549153 від 06 червня 2023 р. 10:56:41, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 67927206 від 08 червня 2023р. 08:49:07, ОСОБА_3 , Департамент надання адміністративних послуг, Кропивницької міської ради, Кіровоградська обл.

12 червня 2024 року представником позивача, адвокатом Поліщук Ю.Р. подано клопотання про ухвалення додаткового рішення. Просила суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме 5 663,15 грн. судового збору, 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 1 000 грн. витрат визначення вартості спірного майна.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1ч.3ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Факт надання правової допомоги позивачу підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі (надання консультації, правовий аналіз документів, підготовка позовної заяви), тривалість судового розгляду та кількість судових засідань у справ, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 1 500 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Щодо понесених позивачем витрат на проведення оцінки майна, суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача, оскільки наданий позивачем звіт не використовувався судом при ухваленні рішення у цій справі.

Відповідач, як інвалід ІІ групи від сплати судового збору звільнений, тому з нього не підлягав стягненню судовий збір на користь позивача.

За таких обставин заява про ухвалення додаткового рішення задовольняється частково.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 05.02.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда