У х в а л а

28 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 138/3465/23

Провадження № 61-12296ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (далі - скаржник), інтереси якої представляє адвокат Грабар Сергій Анатолійович (далі - адвокат),

на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 8 травня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Козлівського ліцею Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (далі - ліцей) та скаржника про зобов`язання нарахувати та виплатити різницю у середньому заробітку, визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та

в с т а н о в и в:

1. У листопаді 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила: зобов`язати скаржника нарахувати та виплатити їй різницю між її середнім заробітком і виплаченими 2/3 заробітку за період з 28 серпня до 30 жовтня 2023 року включно; визнати протиправним і скасувати наказ виконуючого обов`язки директора ліцею від 30 жовтня 2023 року № 37-к (далі - наказ) про звільнення позивачки з роботи; поновити її на роботі; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. 8 травня 2024 року Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов частково: визнав протиправним і скасував наказ про звільнення позивачки з роботи, поновив її на роботі та стягнув зі скаржника 69 138,32 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відмовив у задоволенні інших вимог.

3. 10 липня 2024 року Вінницький апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 9 серпня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

5. 27 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали.

6. 18 жовтня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

7. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

7.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

7.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

7.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

7.4. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

7.5. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тобто незалежно від того, чи визнали її такою суди попередніх інстанцій. З огляду на те, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Главі 2 Розділу І «Загальні положення» ЦПК України, її приписи поширюються і на касаційне провадження.

7.6. Предметом позову є вимоги зобов`язати скаржника нарахувати та виплатити позивачці різницю у середньому заробітку, визнати протиправним і скасувати наказ про її звільнення з роботи, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. З огляду на предмет позову та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи Верховний Суд вважає, що вона має незначну складність, не належить до винятків, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19, частиною четвертою статті 274 ЦПК України, а тому визнає її малозначною та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

7.7. Скаржник отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази проти позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом(частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

7.8. Скаржник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності, судові рішення в якій за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. У касаційній скарзі не зазначив випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначних справах можливо оскаржити у касаційному порядку. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 8 травня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козлівського ліцею Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про зобов`язання нарахувати та виплатити різницю у середньому заробітку, визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко