КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/4053/24 Головуючий у І інстанції - Чернова О.В.
апеляційне провадження №22-з/824/266/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.

розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

У квітні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3703115 від 12 березня 2021 року в розмірі 25545, 50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2024 року залишено без змін.

23 січня 2025 року представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. направив через систему «Електронний суд» до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що згідно з нормами ЦПК України, кожна зі сторін судового процесу має право на отримання професійної правничої допомоги.

Враховуючи це, ТОВ «Діджи Фінанс» скористалось зазначеним правом, звернулося до АБ «Анастасії Міньковської» з метою отримання професійної правничої допомоги для правильного формування та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду.

Вказує, що однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на правничу допомогу.

Отже, позивач надає усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що доводить співмірність витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом та обсягом.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на основне рішення було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та повідомлення осіб, то заява представника ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е. про ухвалення додаткового рішення також підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене, розгляд заяви здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

ЦПК України закріплює вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст. 134 ЦПК України).

Такий розрахунок подається до суду разом із першою заявою по суті спору.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору, оскільки з огляду на ст. 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити їй у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18).

За змістом п. 1 ч.2 ст. 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час розгляду справи у якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про плату клієнтом цих доручень.

При перегляді справи в апеляційному порядку, першою заявою по суті спору, був відзив ТОВ «Діджи Фінанс» від 24 вересня 2024 року (а.с. 86-99, Т. 2), однак він не містив попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зважаючи на те, що ТОВ «Діджи Фінанс» не подало попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу разом з першою заявою по суті спору, якою є відзив на апеляційну скаргу, вимога про відшкодування цих судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 134, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба