Справа № 638/1920/25
Провадження № 2/638/3075/25
УХВАЛА

про залишення позову без руху

04 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шамраєв М.Є., при прийнятті позовної заяви позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення винагороди,-

УСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова в електронній формі через електронний кабінет надійшла вказана позовна заява.

Перевіривши відповідність позовної заяви ст. 175 - 177 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Як визначено п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У поданій позовній заяві позивач обґрунтовує заявлені вимоги, зокрема обставинами щодо направлення 04.12.2024 на адресу відповідача претензії-вимоги про сплату заборгованості, а також вказує про надання доказів направлення вказаної претензії-вимоги в додатках до позовної заяви.

Однак, як убачається з поданих до суду документів, позивачем не надано доказів направлення 04.12.2024 на адресу відповідача претензії-вимоги про сплату заборгованості, натомість надано замість цього докази направлення претензії-вимоги з додатками на адресу ТОВ "Гарантбуд".

Тож суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України є підставою для залишення її без руху із наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків шляхом подання доказів направлення відповідачеві 04.12.2024 претензії-вимоги про сплату заборгованості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Тож залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення винагороди.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є. Шамраєв