Справа №489/6098/24
Провадження №2/489/244/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 лютого 2025 м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Миколаївської міської ради «Зоря» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що кімната не приватизована, не службова, належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. Основним квартиронаймачем вищевказаної кімнати є ОСОБА_1 . Під час обстеження житлового фонду комісією було виявлено, що в кімнаті АДРЕСА_1 , відповідач не проживає з 01.10.2021 і по теперішній час. Відповідач не надавав позивачу або третій особі жодних заяв про те, що буде відсутнім у згаданому житловому приміщенні понад шість місяців з поважних причин. Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача можливості надати вказану кімнату іншим особам, які потребують забезпечення житлом.
Ухвалою суду від 16.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Представник позивача у справі надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Гуртожиток розташований по АДРЕСА_2 та перебуває на балансі КЖЕП ММР «Зоря» та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва.
Як вбачається з картки реєстрації особи, в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток зареєстрований ОСОБА_1 .
15 березня 2021 між Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі наймодавець)з одного боку та ОСОБА_1 (далі наймач) з другого боку укладено Договір № 543 надання та користування житловою площею, проживаючим у гуртожитку ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», відповідно до якого наймодавець надає для проживання ліжко-місце у гуртожитку для одиноких, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а наймач приймає це ліжко-місце на передбачений цим договором строк та умовах.
З ордеру на жилу площу в гуртожитку № 09 серії 003183 від 14.01.2022, вбачається, що ОСОБА_1 має право на зайняття однією особою жилого приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 .
Норми права та мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі ст.37 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно із ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз змісту статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов:
1) не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців;
2) відсутність поважних причин такого не проживання.
Збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вичерпного переліку таких поважних причин законодавство не встановлює, у зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному окремому випадку з урахуванням конкретних обставин справи та правил щодо оцінки доказів.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до листа Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 29.03.2023 за вих. № 7997/10.01-03/23-2, рішення про надання згоди на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, зокрема, по АДРЕСА_2 не виносилось.
Під час обстеження житлового фонду комісією було виявлено, що в кімнаті АДРЕСА_1 відповідач не проживає з 01.10.2021 по теперішній час.
Згідно з Актом від 10.08.2023 та від 14.03.2024, підписаним сусідами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та посвідченому посадовими особами КП ММР «Зоря», за адресою: АДРЕСА_5 з 01 жовтня 2021 по теперішній час не проживає ОСОБА_1 .
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 не проживає в кімнаті АДРЕСА_1 , яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва, без поважних причин. В судовому засіданні не встановлені обставини, що свідчать про наявність перешкод у проживанні ОСОБА_1 за вказаною адресою.
Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позов Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Миколаївської міської ради «Зоря» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування кімнатою у гуртожитку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Миколаївської міської ради судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомий.
Повний текст судового рішення складено «04» лютого 2025.
Суддя Н.О. Рум`янцева