Провадження № 2/712/543/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Чапліної Н.М.

при секретарі судового засідання Саса Л.О.

за участю представника позивача адвоката Поштаренка С.П.

представника відповідача Соколовського М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

09.09.2024 до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поштаренка С.П. до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (далі КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго»).

У позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача 15 714, 01 грн майнової шкоди, 4 000 грн моральної шкоди, судові витрати по справі у розмірі 9 711, 20 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20 червня 2020 року працівниками КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» проводилися аварійно-ремонтні роботи мережі гарячого водопостачання за адресою: м. Черкаси, вул. Петра Дорошенка (Пацаєва), будинок 16, навпроти 3 під`їзду.

Місце виконання робіт було огороджене працівниками відповідача металевим парканом.

Орієнтовно з 17 до18 години металевий паркан впав на автомобіль «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу та пошкодив кришку багажнику та ліве заднє крило автомобіля.

Позивач викликав поліцію та зателефонував до відповідача, повідомив про подію. Орієнтовно о 18-30 на місце події прибули працівники відповідача, які попередньо проводили роботи та зазначили, що паркан міг впасти із-за неналежного його монтажу (встановлення). Після його працівники поспілкувались із керівництвом та повідомили що компенсують вартість робіт. 22.06.2024 до позивача зателефонував працівник відповідача та повідомив, що нічого компенсувати не будуть. Позивач подів відповідачу претензію з проханням компенсувати вартість ремонтних робіт автомобіля, але Відповідач проігнорував дану претензію.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку експерта № 99 від 19.08.2024 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI» А6 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , розмір матеріального збитку, завданого автомобілю складає 15 714, 01 грн.

Крім того, позивач вважає, що крім матеріальної шкоди йому завдана моральна шкода.

На момент нанесення позивачу майнової шкоди у нього існувала домовленість із потенційним покупцем про продаж автомобіля, але у результаті нанесених ушкоджень потенційний покупець відмовився від його купівлі. Позивач пережив стрес, певний час не міг спати, мав тривоги, панічні атаки, що призвело до загострення хронічного захворювання та необхідності звертатись до лікаря.

Також, позивач просив стягнути понесені судові витрати, які складаються із: 1211, 20 грн судового збору, 3500 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріального збитку та 5 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача у якому зазначено, що відповідач вважає вимоги позовної заяви не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Позиція відповідача аргументована тим, що відповідно до ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження майна несе власник, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того факту, що територія біля вказаного будинку відведена для стоянки автомобілів, а також будь яким чином спеціально обладнана для стоянки таких транспортних засобів. Згідно п. 26.2 Постанови КМ України від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху» у житловій зоні забороняється, серед іншого стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів. Також у Постанові Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992, п.2 відзначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивачем не надано доказів того, що правоохоронні органи склали протокол огляду місця події, на якому було б зафіксовано час, місце пошкодження автомобіля, який належить на праві власності позивачу та причину спричинення шкоди. Вбачається, що вказана шкода могла бути завдана автомобілю, у тому числі через неправильні відчуття/розрахунок габаритів автомобіля при спробі припаркуватися. Також у матеріалах справи відсутня план-схема розташування автомобіля. Як випливає з доданих до позовної заяви матеріалів довідка про результати розгляду матеріалів справи ЄО № 33786 від 28.07.2024 додана до матеріалів адвокатом позивача складена за результатами звернення позивача органами Національної поліції на звернення громадянина, включає в себе виключно суб`єктивну позицію позивача та належним доказом обставин вказаної події слугувати не може, оскільки була складена не на місці пригоди та обставин об`єктивної дійсності не відображає.

Охоронною зоною теплових мереж є землі вздовж теплових мереж для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобіганню ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля. Згідно п. 11.25 вказаних ДБН у межах охоронних зон теплової мережі не допускається, серед іншого, розміщувати автозаправні станції, склади паливно-мастильних матеріалів, гаражі, ринки, стоянки тощо.

Крім того, відповідачем зазначено про необґрунтованість вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

22.11.2024 від представника позивач надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача просив не брати відзив відповідача до уваги, оскільки він поданий із порушенням встановленого строку.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представники відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Суд погоджується з представником позивача, що відзив на позовну заяву відповідачем поданий із порушенням, встановлено ухвалою суду про відкриття провадження строку, однак враховуючи, що до відзиву докази, які б мали значення для вирішення спору не долучались, а викладена позиція озвучена представником позивача у судовому засіданні суд сприймає відзив саме як позицію відповідача, викладену його представником у справі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, врахувавши їх процесуальні заяви, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 323 ЦК України).

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Як встановлено судом, автомобіль «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 .

При зверненні до суду з позовом представник позивача зазначав, що 20 червня 2020 року працівниками КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» проводилися аварійно-ремонтні роботи мережі гарячого водопостачання за адресою: м. Черкаси, вул. Петра Дорошенка (Пацаєва), будинок 16, навпроти 3 під`їзду. Місце виконання робіт було огороджене працівниками відповідача металевим парканом. Орієнтовно з 17 до18 години металевий паркан впав на автомобіль «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу та пошкодив кришку багажнику та ліве заднє крило автомобіля, чим позивачу була спричинена матеріальна та моральна шкода.

На підтвердження факту падіння огорожі на зазначений автомобіль, позивачем надано наступні докази:

-довідку від 24.07.2024 № 11/1622 КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго», відповідно до якої 20.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 проводились аварійно-ремонтні роботи мережі гарячого водопостачання до 17 години власними силами підприємства;

-довідку про результати розгляду матеріалів справи (ЄО № 33786 від 23.06.2024), у якій встановлено що 22.06.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що 20.06.2024 за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва, 16 в період 17-18 год. Навпроти 3 під`їзду працівники «Черкаситеплокомуненерго» проводили ремонтні роботи, а саме встановлювали металеві паркани, один з яких був не закріплений належним чином та пошкодив автомобіль заявника «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме кришку багажника та ліве заднє крило. Після чого заявник побачив дане пошкодження та підійшов до працівників та при розмові вказані працівники відмовились компенсувати витрати за пошкоджений транспортний засіб. З огляду на цивільний характер відносин, розгляд матеріалів справи завершено. Отже, у зазначеній довідці викладена позиція відповідача та процитовані норми цивільного законодавства України, у зв`язку з чим вважати, що довідка підтверджує фактичні обставини, зазначені позивачем не можна.

- відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які виїздили за викликом, контактні відомості представником позивача не зазначено, які переглянуті у судовому засіданні та встановлено, що на них зафіксовано що по приїзду за викликом поліцейських на автомобілі «AUDI» А6, який припаркований біля під`їзду будинку, опертий на багажник та бічну частину лежить металевий паркан, поряд мається насип грунту, яма, з іншої сторони якої також встановлений металевий паркан. З однієї сторони паркану видно бетонний башмак, прікріплений до стовба паркану, з іншої сторони видно тільки стовб, без башмака. У іншому відеозапису зафіксовано, що на місце події приїхали працівники у спецодягу, імовірно «Черкаситеплокомуненерго», та з`ясовують можливі причини та наслідки падіння паркану, висловлюючи думки щодо сильного вітру, стороннього впливу, неналежного кріплення та імовірність відшкодування шкоди у добровільному порядку. Металевий паркан вже відтягнутий від машини та на ньому видно прикріплений знак «Дорожні роботи».

Згідно із Висновком експерта № 99 від 19.08.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок пошкоджень отриманих при події 20.06.2024 складає 17 186, 99 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок пошкоджень отриманих при події 20.06.2024 складає 15 714, 01 грн. Розмір матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок пошкодження останнього під час події 20.06.2024 складає 15 714, 01 грн.

Отже, вивчивши надані позивачем докази, встановлено, що позивач не надав суду доказів складення правоохоронними органами протоколу огляду місця події, на якому було б зафіксовано час, місце пошкодження автомобіля, який належить на праві власності позивачу та причину спричинення шкоди. Представник позивача у позові та у подальших судових засіданнях клопотання про виклик і допит свідків не заявляв. Наданими відеозаписами зафіксовано розташування авто та паркану, однак факт та час падіння, його причини залишились не встановленими. У зв`язку з відсутністю замірів розташування авто та фіксування місця встановлення паркану, відсутністю очевидців події, відомостей щодо наявності вітру або інших можливих чинників, які могли спричинити падіння паркану, є не доведеними причини падіння. Час та обставини паркування автомобіля також доказами не підтверджено.

У позовній заяві зазначено, що 20 червня 2020 року працівниками КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» проводилися аварійно-ремонтні роботи мережі гарячого водопостачання за адресою: м. Черкаси, вул. Петра Дорошенка (Пацаєва), будинок 16, навпроти 3 під`їзду. Місце виконання робіт було огороджене працівниками відповідача металевим парканом. Орієнтовно з 17 до18 години металевий паркан впав на автомобіль «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу та пошкодив кришку багажнику та ліве заднє крило автомобіля.

В той же час, позивач не надав суду доказів, що територія біля вказаного будинку відведена для стоянки автомобілів та автомобіль знаходився на спеціально обладнаному місці для паркування автотранспорту.

Слід зазначити, що на заборі видно встановлений знак «Дорожні роботи». Відповідно до п.15.9. [є] Правил дорожнього руху: зупинка забороняється ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють. Відстань до місця ремонтних робіт не виміряна, однак з відеозапису очевидно, що така відстань є значно меншою 10 м.

Крім того, у позовній заяві не зазначалось, коли саме та при яких обставинах автомобіль був припаркований біля встановленого паркану. Представником у судовому засіданні зазначено, що автомобіль було припарковано до початку проведення ремонтних робіт, однак докази такого твердження не надані. На відеозапису видно, що на місці робіт вирита глибока яма із розбиранням асфальту, великим насипом ґрунту, що імовірно потребувало роботи спеціальної техніки, насип розташований близько до авто. Схема розташування автомобіля та відстань від насипу та встановленого паркану суду не надавалась. Детальний огляд та опис об`єктів, розташованих на місці події не надані, у зв`язку з чим визначитись із достатньою впевненістю про падіння паркану на авто та, що причиною такого падіння було його неправильне встановлення, не має можливості.

Згідно статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до пункту 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавав шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на позивача покладено обв`язок доведення факту заподіяння шкоди відповідачем та розмір такої шкоди.

Проте у цій справі позивачем не доведено, що саме внаслідок дій відповідача належному позивачеві автомобілю завдано механічних пошкоджень, тобто не доведено, що завдана позивачу шкода є об`єктивним наслідком поведінки відповідача.

Крім того, позивач не надав суду доказів, що він, як власник автомобіля, з метою збереження свого майна у відповідному стані подбав про нього ш ляхом врахування погодних умов та дотримувався при паркуванні автомобіля допустимої відстані до небезпечних об`єктів (в т.ч. до місця проведення ремонтних робіт).

Таким чином, оскільки суду не доведено належними та допустимими доказами, що автомобіль «AUDI» А6 д.н.з. НОМЕР_1 був пошкоджений внаслідок падіння паркану за адресою: АДРЕСА_1 , навпроти 3 під`їзду, по причині неналежного його встановлення працівниками КП теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго», суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, у зв`язку з відмовою в задоволенні основних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення похідних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, , вул. Остафія Дашковича, 62, м. Черкаси.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Н.М. Чапліна