КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/348/25
УХВАЛА

04.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» Веселова Антона Олександровича про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

28.06.2024 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 17147 гривень 68 копійок та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.07.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху.

04.07.2024 року представником позивача на виконання вказаної ухвали суду, надано до суду заяву про усунення недоліків.

Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником виконані вимоги ухвали суду від 01.07.2024 року, підстави для залишення позовної заяви без руху або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.07.2024 року на підставі вищевказаної заяви позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

У судове засідання, призначене на 04.02.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Однак, 22.01.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» про закриття провадження по справі, з підстав відсутності предмету спору, посилаючись на сплату відповідачем заборгованості на підставі рішення комісії №2207аб/1 від 17.12.2024 року. Одночасно, представник у поданій заяві просить суд повернути суму сплаченого судового збору за подання позову з державного бюджету.

Оглянувши подану до суду заяву та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені ст. 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об`єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об`єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов`язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору - є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України,завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача - ОСОБА_1 вартості не облікованого обсягу спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 17147,68 грн., розмір і виникнення зобов`язань з чого позивачем визначено на підставі рішення комісії АТ "Одесагаз" за №2207аб від 25.11.2021 року.

Як вбачається, предмет спору між сторонами по даній справі виник за наслідком несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ - лічильнику газу типу Самгаз G-4 заводський №2167972, який встановлений до житлового приміщення, користувачем за яким є відповідач, що зафіксовано актом про порушення №02000 від 07.10.2021 року, згідно з яким споживачем є ОСОБА_1 та який був затверджений рішенням комісії АТ "Одесагаз" за №2207аб від 25.11.2021 року, у звязку з чим визначено до стягнення з відповідача розмір донарахувань не облікованого обсягу спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 17147 гривень 68 копійок.

Внаслідок несплати відповідачем вказаної суми, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З поданих позивачем до цього клопотання доказів вбачаєтсья, що 17.12.2024 року комісією Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» прийнято рішення №2207аб/1, яким скасовано рішення комісії №2207аб від 25.11.2021 року та укладено зі споживачем ОСОБА_1 мирову угоду на суму 4300,76 грн.

У відповідності до наданої позивачем 28.01.2025 року до суду квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 23.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено на рахунок АТ "Одесагаз" грошові кошти в сумі 4300,80 грн. на виконання рішення комісії №2207аб/1 від 17.12.2024 року з проведеного донарахування.

Представником позивача у поданій до суду заяві про закриття провадження у справі також особисто підтверджено погашення ОСОБА_1 заборгованості в добровільному порядку, за наслідком чого останнім підтверджено вирішення спору, який слугував підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі викладеного вбачається, що сторонами в позасудовий спосіб вирішено предмет спору по даній справі, а саме: сторонами змінені зобов`язання відповідача зі сплати суми донарахувань за необлікований природний газ встановлені на підставі рішення комісії №2207аб від 25.11.2021 року, шляхом скасування вказаного рішення, за наслідком прийняття позивачем рішення №2207аб/1 від 17.12.2024 року. Також судом встановлено, що відповідачем виконані зобов`язання зі сплати обумовленої сторонами суми донарахувань, у відповідності до розміру зобов`язань визначених рішенням комісії №2207аб/1 від 17.12.2024 року.

Вказані обставини свідчать про відсутність між сторонами по справі предмету спору, що слугував підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для для закриття провадження по справі на підставі положень п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Позивачем у поданій заяві про закриття провадження у справі заявлено вимогу про повернення сплаченого судового збору за пред`явленим позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., на підставі платіжної інструкції № від 25.06.2024 року.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається заклопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, закриття провадження у спарві на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не належить до виключних підстав врегульованих статтею 7 Закону України "Про судовий збір", за якими судовий збір в разі закриття провдаження у справі не повертається.

Також судом не встановлено підстав для покладення понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору на відповідача по справі.

При викладених обставинах, суд вважає, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачений позивачем судовий збір на підставі платіжної інструкції № від 25.06.2024 року при пред`явленні до суду позовної заяви по справі №947/20622/24, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету України.

Керуючись ст. 141, 142, п.2 ч.1 ст. 255, 352-354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» Веселова Антона Олександровича про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі №947/20622/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу закрити.

Роз`яснити сторонам по справі, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі Одеської області, , адреса: м. Одеса, вул. Черняхівського, 6, повернути Акціонерному товариству «ОДЕСАГАЗ», , суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, який було сплачено на: розрахунковий рахунок отримувача UA00115756, отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача 37607526, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету - 22030101, за платіжною інструкцією № від 25.06.2024 року на суму 2422,40 гривень, примірник якої зберігається в матеріалах цивільної справи №947/20622/24.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.