УХВАЛА

3 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 522/16379/17

провадження № 61-10753ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О., суддів Сердюка В. В., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гарська Вікторія Валеріївна, ОСОБА_3 , про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, встановлення нікчемності заповіту, скасування та вилучення запису, визнання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 9 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 4 червня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 26 липня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Олійник А. С., судді які входять до складу колегії, Ігнатенко В. М. і Фаловська І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року заявник подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, додавши нову редакцію касаційної скарги та квитанцію про доплату судового збору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Карпенко С. О., судді, які входять до складу колегії, Сердюк В. В. і Фаловська І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року постановленою у складі суддів Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М., поновлено строк та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 9 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 4 червня 2024 року, а також витребувано матеріали цивільної справи № 522/16379/17.

15 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 522/16379/17; заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2025 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 522/16379/17.

21 січня 2025 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 4 червня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 4 червня 2024 року у справі № 522/16379/17.

21 січня 2025 року Зайцева О. С. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про відвід суддів Верховного Суду Карпенко С.О., Сердюка В. В. і Фаловської І. М. від участі у розгляді цієї справи.

Заява мотивована тим, що у демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість довіру. Як зазначає заявник, ухвала Верховного Суду від 16 січня 2025 року підписана спочатку одним суддею Карпенко С. О., а після подання скарги підписана іншими суддями, що входять до складу колегії. Посиланням на ухвалу від 16 жовтня 2024 року про відкриття касаційного провадження, як вона вважає, не можна мотивувати необґрунтованість заяви про відвід, поданої 15 січня 2025 року. На переконання ОСОБА_1 , дії колегії суддів у складі суддів Карпенко С. О., Фаловської І. М. і Сердюка В. В. таку довіру не вселяють. Поведінка суддів викликає обґрунтований сумнів щодо їх безсторонності та неупередженості, а також щодо спроможності об`єктивно розглянути справу.

Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) Українисуддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що колегія у складі суддів Карпенко С. О., Фаловської І. М. і Сердюка В. В. виявляє особисту упередженість, оскільки ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 9 червня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 4 червня 2024 року, а також відкрито касаційне провадження за її касаційною скаргою на зазначені судові рішення і витребувано матеріали цивільної справи № 522/16379/17; зазначена ухвала в паперовій форміпідписана колегією суддів у складі судді-доповідача Карпенко С. О., суддів Сердюка В. В. і Фаловської І. М.

Відповідно до статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

Електронний примірник ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року виготовлений судом в АСДС та підписаний КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

Таким чином, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зміст заяви Зайцевої О. С. не свідчить про наявність підстав, передбачених

статтями 36, 37 ЦПК України; заявником належним чином не обґрунтовано підстав подання такої заяви.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу колегії у складі суддів Карпенко С. О., Фаловської І. М. і Сердюка В. В., питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О., суддів Сердюка В. В., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 522/16379/17.

Заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О., суддів Сердюка В. В. і Фаловської І. М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська