КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2833/2025
Справа № 369/6683/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Головачова Я.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області в складі судді Фінагеєвої І.О., постановлену в м. Київ 09 липня 2024 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, просила витребувати у власність ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 земельну ділянку пл. 0,0808 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:018:0135 за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок за цією ж адресою, покласти на відповідачів судові витрати.

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволено, у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення яких поставлено питання, чи виконано рукописний підпис у довіреності від 25 квітня 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.. та зареєстрована у реєстрі за №223, в графі «Підпис» навпроти прізвища, ім`я та по-батькові « ОСОБА_3 », особисто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано позивача ОСОБА_3 на вимогу експерта надати необхідні додаткові вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки почерку та підпису. У розпорядження експертам надано оригінал довіреності від 25 квітня 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.. та зареєстрована у реєстрі за №223 (міститься в конверті № 1). У розпорядження експертам надано експериментальні зразки почерку з підписом ОСОБА_3 у вигляді рукописного підпису, що виконаний нею (при різних умовах) на аркушах А4 та містяться у запечатаному конверті № 1. У розпорядження експертам надано порівняльні зразки документів оригінали достовірно датованих документів, в яких містяться рукописні підписи (після слів «Підпис» та «Підпис Клієнта»), виконані синьо-фіолетовими пастами кулькових ручок ОСОБА_3 , які містяться у запечатаному конверті № 2 з відповідним описом, а саме: довіреність від 20.03.2019 (зареєстрована в реєстрі за №380), посвідчена нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С.; договір про надання адвокатських послуг №16/10-20 від 16.10.2020 укладений із адвокатом Канторіз А.М.; договір про надання адвокатських послуг №20/02-19 від 20.02.2019 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір про надання адвокатських послуг №26/06-20 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір банківського обслуговування, заява № 97139601/040918 від 02/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 986384/170117 від 29/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 579595101/081020 від 08/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 554396501/05120 від 05/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 97621701/060519 від 24/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 963797/121216 від 23/10/2020 року; - договір банківського обслуговування, заява № 540647401/070520 від 08/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №94663101/160718 від 15/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №96808201/170718 від 12/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №540647401/070520 від 07/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №541581901/140520 від 14/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №50038901/150321 від 15/03/2021 року; договір банківського обслуговування, заява № 629157101/280521 від 28/05/2021 року; договір банківського обслуговування, заява №977156/120117 від 24/06/2021 року; - договір банківського обслуговування, заява №966956/201016 від 26/02/2023 року. Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_3 . До отримання висновку експертизи провадження по справі зупинено.

Відповідач ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що ухвалою про відкриття провадження від 03 серпня 2022 року було призначено підготовче засідання, яке і досі триває в порушення строку, встановленого ч. 3 ст. 189 ЦПК України.

Судові засідання фактично не проводились, сторони не заслуховувались, обставини, зазначені в ст. 189, 197 - 198 ЦПК України, не з`ясовувались. Суд досі не залучив до участі в справі в якості третіх осіб ОСОБА_10 - особу, на яку 25 квітня 2019 року була видана довіреність від імені позивача, власний підпис на якій позивач заперечує, а також ОСОБА_11 , до якого перейшло право власності від ОСОБА_3 , який здійснив в подальшому продаж відповідачам. Вирішення питання про призначення експертизи мало відбуватись лише після залучення цих осіб до участі в справі.

Вказувала, що позивач не є зареєстрованим власником майна, понад 6 років не оскаржувала договір купівлі-продажу з ОСОБА_11 , на підставі якого майно було відчужене. Також ОСОБА_3 не оскаржує довіреність та наступний договір купівлі-продажу.

Отже, предметом спору не є жоден з правочинів, в тому числі й довіреність від 25 квітня 2019 року.

Вказувала, що суд зробив висновок, що призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи і подальша оцінка висновку експерта матиме вирішальне та ключове значення для розгляду й вирішення справи по суті, бо відомості, встановити які покликана судова почеркознавча експертиза, становлять предмет доказування у справі і стосуються предмету позову. Проте зазначений висновок прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 89 ЦПК України, згідно якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Також суперечить обставинам та матеріалам справи висновок суду про те, що вирішувані експертизою питання становлять предмет доказування і стосуються предмету спору, оскільки висновок експерта не буде мати наслідків для вирішення заявлених вимог ОСОБА_3 , якою не оспорюється жоден правочин.

Щодо порушення норм процесуального права, вказувала, що повного тексту ухвали від 09 липня 2024 року не існувало станом на дату ознайомлення з матеріалами справи, отже, ця ухвала не виготовлялася в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина ухвали також не виготовлялись. Ухвала була виготовлена та підписана за межами судового засідання та за межами нарадчої кімнати у день, який неможливо встановити. Суд не здійснював 09 липня 2024 року фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, пославшись на ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проте в порушення вимог ст. 248 ЦПК України протокол судового засідання 09 липня 2024 року не вівся, вихід суду до нарадчої кімнати не фіксувався, протокольні ухвали відповідно до ч. 2 ст. 258, ч. 5 ст. 259 ЦПК України, в тому числі про можливість розгляду справи у відсутності сторін, не фіксувались.

Посилалася на порушення вимог ст. 107 ЦПК України щодо порядку отримання та надання судом матеріалів для дослідження експертній установі. В оскаржуваній ухвалі експерту поставлено питання, чи виконано підпис у довіреності особисто Максимовою К.Ю., при цьому відповідь на таке питання вимагає надання експерту експериментальних та вільних зразків підписів для порівняння з підписом, виконаним в довіреності. Такі зразки мають бути отримані судом за передбаченою процедурою.

Матеріали, які мають бути надані експертній установі для дослідження, судом не оглядались, не досліджувались, їх упакування в конверти в судовому засіданні не здійснювалось, експериментальні зразки підпису судом не відбирались - протокол про такі дії відсутній. Проте в оскаржуваній ухвалі зазначено, що суд нібито досліджував матеріали справи та клопотання.

Резолютивна частина ухвали містить суперечливі положення щодо об`єктів дослідження, в тому числі стосовно тих, які у невідомий спосіб були отримані судом, та які були відсутні в матеріалах справи станом на 28 серпня 2024 року, а саме суд ухвалив надати у розпорядження експертам оригінал довіреності, яка міститься в конверті № 1, проте оригінал такого документа суд не оглядав і пакування «Конверт № 1» в судовому засіданні не здійснював; суд ухвалив надати у розпорядження експертам експериментальні зразки почерку з підписом ОСОБА_3 у вигляді рукописного підпису, що виконаний нею на різних умовах на аркушах А4, які містяться у запечатаному конверті № 1, проте експериментальні зразки підпису суд від ОСОБА_3 не відбирав, в тому числі й при різних умовах (при цьому в ухвалі не конкретизовано умови, за яких були відібрані зразки), натомість зазначено, що ОСОБА_3 не з`явилась в судове засідання; упаковку «Конверт № 1» з експериментальними зразками підпису суд також не здійснював, оскільки протоколу судового засідання, в якому були би відображені такі процесуальні дії, не складалось.

Вказувала, що ким та в якому порядку були отримані експериментальні зразки підпису і від кого вони надійшли, в якому місці були виконані, невідомо. Отже, стверджувати, що це експериментальні зразки підпису, виконані особисто позивачем, неможливо, при цьому з`ясувати дату отримання цих зразків також неможливо. В даному випадку експериментальні зразки підпису мали бути відібрані виключно в судовому засіданні після встановлення судом особи, яка мала їх надати - від позивача ОСОБА_3 . Наявні в матеріалах справи в «Конверті № 1» експериментальні зразки підписів нібито ОСОБА_3 викликають обґрунтований сумнів у їх достовірності, що унеможливлює висновок про належність підписів конкретній особі. Також судом вочевидь не дотримано процедуру отримання експериментальних зразків підпису ОСОБА_3 , яка визначена п. 1.6-1.9 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Також суд ухвалив надати в розпорядження експертам порівняльні зразки документів - оригінали достовірно датованих документів, в яких містяться рукописні підписи, виконані ОСОБА_3 , які містяться у запечатаному конверті № 2 з відповідним описом, проте оригіналів таких документів суд не оглядав і упаковки «Конверт № 2» в судовому засіданні не здійснював. Крім того, суд зазначив, що в таких документах містяться підписи, виконані синьо-фіолетовими підписами ОСОБА_3 . Проте в друкованих текстах цих документів не зазначено, що ці підписи виконані саме ОСОБА_3 . Отже суд, не маючи для цього об`єктивних підстав, наперед підтвердив експертній установі, що підпис у цих документах належить саме ОСОБА_3 .

Вказувала, що за наявними матеріалами справи неможливо встановити, чи були отримані судом вимоги п. 1.4 Рекомендацій, а саме пред`явлення вільних та умовно-вільних зразків особі, яка підлягає ідентифікації.

Судового засідання 09 липня 2024 року фактично не відбувалось, документи, в яких нібито міститься підпис ОСОБА_3 , їй для ідентифікації судом не пред`являлись, не оглядались і не досліджувались, проте такі документи зазначені в резолютивній частині ухвали.

Також суд не врахував, що надані позивачем до клопотання про призначення експертизи документи є доказами у справі і відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України їх копії повинні були заздалегідь направлені іншим учасникам справи.

Зауважувала, що всупереч ч. 2 ст. 107 ЦПК України та всупереч п. 1.3 Рекомендацій суд зобов`язав позивача на вимогу експерта надати необхідні додаткові вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки почерку та підпису, проте всі зразки для дослідження мають отримуватись і надаватись експерту виключно судом відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України, п. 13 Рекомендацій.

Вказувала, що наведені порушення свідчать про порушення судом принципу рівності сторін, встановленого ст. 12 ЦПК України. Суд недопустимо спросив процедуру призначення експертизи, що порушує принципи незалежності судового експерта та правильності його висновку.

Вважала, що висновок експерта, зроблений на підставі ухвали суду від 09 липня 2024 року, яка постановлена судом з численними грубими порушеннями вимог ЦПК України, буде завідомо недопустимим доказом відповідно до ст. 78 ЦПК України.

Зазначала про недоцільність призначення експертної установи поза межами м. Києва та Київської області, з огляду на воєнний стан та перебування експертної установи Донецький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України в стадії припинення юридичної особи.

Від позивача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_12 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на надуманість доводів скаржника, які не підтверджені жодним доказом і зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним рішенням.

Вказувала, що клопотання про призначення експертизи вирішувалося судом першої інстанції в судовому засіданні, яке відбулося 29 травня 2024 року, і якби відповідач належним чином користувався своїми процесуальними правами та був присутній в судовому засіданні 29 травня 2024 року, то був би обізнаним і про розгляд судом клопотання позивача про призначення експертизи, і про дотримання судом процесуального порядку призначення експертизи і збирання необхідних матеріалів для проведення експертизи, в тому числі зразків підписів.

Судове рішення про призначення експертизи постановлене за наявності правових підставі для призначення експертизи, передбачених ч. 1 ст. 103, ч. 2 ст. 102 ЦПК України. Як вірно встановлено судом, позовні вимоги серед іншого обґрунтовані твердженням позивача про те, що підпис у довіреності від 25 квітня 20129 року було здійснено не позивачем. З`ясування таких обставин має ключове значення для справи, а суд позбавлений можливості перевірити їх самостійно, оскільки для цього необхідні спеціальні знання.

В частині аргументів скаржника, що позивач не заявив окремих позовних вимог про визнання недійсними договорів та довіреності, а також що судом першої інстанції не вирішено питання про залучення третіх осіб, наголошувала, що власник з дотриманням вимог ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. При цьому для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав.

Щодо начебто допущених судом порушень норм процесуального права, наводила зміст ч. 4, 5 ст. 259, ч. 1, 2 ст. 261 ЦПК України, вказувала, що оскаржувана ухвала про призначення експертизи була постановлена судом першої інстанції з дотриманням наведених норм ЦПК України, що не спростовано скаржником.

Щодо порядку збирання документів для проведення експертизи та вибору експертної установи, наводила зміст ч. 1 ст. 107 ЦПК України, зазначала, що в судовому засіданні 29 травня 2024 року судом першої інстанції з дотриманням положень ч. 1 ст. 107 ЦПК України було вчинено дії зі збирання матеріалів для проведення експертизи, що підтверджується матеріалами судової справи. Той факт, що скаржник, належним чином повідомлений про дату та час підготовчого засідання в справі, не прибув в таке засідання (яке відбулося 29 травня 2024 року), не може бути доказом невчинення судом вказаних дій. При цьому аргументи скаржника щодо начебто порушення судом першої інстанції порядку збирання матеріалів для проведення експертизи порядку жодним чином не спростовують правомірності та законності судового рішення про призначення експертизи у даній справі.

Отже, всі аргументи апеляційної скарги не спростовують законності судового рішення першої інстанції про необхідність призначення почеркознавчої експертизи та дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при призначенні експертизи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Посилалась на те, що 14 липня 2015 року товарною біржею «Центральна Українська біржа» на торги було виставлено лот № 1, який раніше належав ПП «Лекс», за наслідками яких вона в 2015 році стала власником нерухомого майна, придбаного на аукціоні про продаж майна в провадженні у справах про банкрутство: земельної ділянки пл. 0,0808 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:018:0135 за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок за цією ж адресою. В подальшому вона зареєструвала права власності. 08 травня 2019 року, коли вона приїхала до будинку, охорона повідомила, що до будинку приїжджав чоловік з договором купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 начебто продала свій будинок та земельну ділянку ОСОБА_11 на підставі начебто виданої 25 квітня 2019 року від імені ОСОБА_3 довіреності на ім`я особи на ім`я ОСОБА_10 , начебто посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.

Наголошувала, що зазначену вище довіреність вона не видавала і не підписувала, а також не продавала і не мала наміру чи бажання продавати спірне майно будь-кому.

Перед поданням позову їй стало відомо, що на підставі начебто укладеного договору купівлі-продажу від 22 січня 2021 року, серія та номер 459, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., спірне майно було переоформлене (продане) і зареєстроване на користь трьох осіб - відповідачів у даній справі ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

До позовної заяви на підтвердження обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовувала свої вимоги, нею надано копії свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справах про банкрутство від 24 липня 2015 року, копію довіреності від 25 квітня 2019 року, виданої від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_10 , копії звернень ОСОБА_3 до правоохоронних органів, копію довідки від 11 липня 2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підтвердження реєстрації спірного майна за відповідачами.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1 - 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Пред`явивши позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, позивач повинна підтвердити вибуття з її володіння спірного майна поза її волею.

Отже, проведення почеркознавчої експертизи дозволить з`ясувати обставини, що мають істотне значення для даної справи, оскільки висновки такої експертизи в сукупності з іншими доказами дозволять встановити факт, чи підписувала ОСОБА_3 довіреність від 25 квітня 2019 року, зареєстровану в реєстрі, а відтак чи мала волю на те, щоб спірний житловий будинок та земельна ділянка вибули з її володіння шляхом продажу такого майна третім особам.

Призначаючи у справі судово-почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що проведення експертизи є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки обставини, які входять до предмету доказування і які потребують висновку експерта, мають значення для справи, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і оскільки сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а отже, наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення судової експертизи.

Апеляційний суд звертає увагу, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19) та багатьох інших.

Таким чином, задовольняючи клопотання позивача про призначення експертизи, суд першої інстанції правомірно виходив із необхідності повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для справи, та потребують спеціальних знань, а також враховуючи, що позивач оспорює дійсність свого підпису на довіреності від 25 квітня 2019 року, якою було уповноважено ОСОБА_10 на представництво перед третіми особами ОСОБА_3 , на підставі якої було від її імені укладено договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене апеляційний суд також не може погодитися з доводами відповідача в апеляційній скарзі про те, що встановлення дійсності підпису на довіреності від 25 квітня 2019 року не відноситься до предмету спору, а висновок експерта не буде мати наслідків для вирішення заявлених позовних вимог ОСОБА_3 , якою не оспорюється жоден правочин.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо допущення процесуальних порушень при призначенні експертизи судом першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 12 жовтня 2022 року (а. с. 39 т. 1).

10 жовтня 2022 року відповідачами в особі представника ОСОБА_15 подано відзив на позовну заяву (а. с. 47 т. 1).

Відомості про проведення підготовчого засідання 12 жовтня 2022 року в матеріалах справи відсутні, на а. с. 73 т. 1 знаходиться розписка, якою позивач та представник відповідачів повідомлені про день розгляду справи на 17 квітня 2023 року.

Відомості про проведення підготовчого засідання 17 квітня 2023 року в матеріалах справи відсутні, на а. с. 74 - 83 т. 1 знаходяться телефонограми, оголошення про виклик в судове засідання та судові повістки, якими учасники справи викликаються в судове засідання на 20 червня 2023 року.

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 11 липня 2023 року (а. с. 84 т. 1).

11 липня 2023 року позивачем ОСОБА_3 подано до суду письмові пояснення з урахуванням відзиву відповідачів (а. с. 96 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2023 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 05 жовтня 2023 року (а. с. 156 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 08 листопада 2023 року (а. с. 182 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2023 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 25 січня 2024 року (а. с. 196 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 08 квітня 2024 року (а. с. 201 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2024 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 23 квітня 2024 року (а. с. 217 т. 1).

23 квітня 2024 року позивачем ОСОБА_3 подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої вона просила доручити Донецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, на вирішення якої поставити питання, чи виконано підпис у довіреності від 25 квітня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.. та зареєстрованої у реєстрі за №223, в графі «Підпис» навпроти прізвища, ім`я та по-батькові « ОСОБА_3 », особисто ОСОБА_3 (а. с. 227 - 229 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 29 травня 2024 року (а. с. 230 т. 1).

Крім того, 28 травня 2024 року ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову щодо спірного майна (а. с. 232 - 239 т. 1).

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу відкладено на 09 липня 2024 року (а. с. 247 т. 1).

29 травня 2024 року позивачем ОСОБА_3 подано клопотання з метою належного проведення відповідної почеркознавчої експертизи про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, які містять оригінали підпису позивача, а саме довіреність від 20.03.2019 (зареєстрована в реєстрі за №380), посвідчена нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С.; договір про надання адвокатських послуг №16/10-20 від 16.10.2020 укладений із адвокатом Канторіз А.М.; договір про надання адвокатських послуг №20/02-19 від 20.02.2019 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір про надання адвокатських послуг №26/06-20 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір банківського обслуговування, заява № 97139601/040918 від 02/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 986384/170117 від 29/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 579595101/081020 від 08/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 554396501/05120 від 05/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 97621701/060519 від 24/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 963797/121216 від 23/10/2020 року; - договір банківського обслуговування, заява № 540647401/070520 від 08/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №94663101/160718 від 15/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №96808201/170718 від 12/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №540647401/070520 від 07/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №541581901/140520 від 14/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №50038901/150321 від 15/03/2021 року; договір банківського обслуговування, заява № 629157101/280521 від 28/05/2021 року; договір банківського обслуговування, заява №977156/120117 від 24/06/2021 року; - договір банківського обслуговування, заява №966956/201016 від 26/02/2023 року (а. с. 1 - 31 т. 2).

02 червня 2024 року представник відповідачів ОСОБА_15 звернулася до суду з клопотанням про надання доступу до електронної справи у підсистемі «Електронний суд» для ознайомлення з матеріалами справи, направлення копії ухвали від 29 травня 2024 року про призначення судової почеркознавчої експертизи, надання аудіофіксації судового процесу від 23 квітня та від 29 травня 2024 року технічними засобами (а. с. 35 - 38 т. 2).

У клопотанні зазначено, що в підготовчому засіданні 23 квітня 2024 року представником позивача заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи в Донецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі України. В підготовчому засіданні представник відповідачів не заперечувала проти задоволення клопотання про призначення експертизи по суті, проте заперечувала проти доручення її проведення вказаній експертній установі. При цьому 23 квітня 2024 року в підготовчому засіданні представником позивача до клопотання про призначення експертизи не додано вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку і підпису ОСОБА_3 . В зв`язку з вищевикладеним підготовче засідання було відкладене судом на 29 травня 2024 року, судом зобов`язано представника позивача забезпечити явку ОСОБА_3 особисто для надання вільних та умовно-вільних зразків почерку (підпису), так як дана особа підлягає ідентифікації. Представник відповідачів у підготовче засідання 29 травня 2024 року не мала можливості з`явитися, в зв`язку з чим розгляд клопотання про призначення експертизи відбувся в її відсутності. 29 травня 2024 року представник позивача повідомив представника відповідачів, що судом 29 травня 2024 року задоволено клопотання та призначено в справі почеркознавчу експертизу.

Згідно довідки Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється; провадження зупинено на час проведення експертизи (а. с. 47 т. 2).

09 липня 2024 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи (а. с. 48 - 52 т. 2).

Супровідним листом від 20 серпня 2024 року справу було направлено до Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру України. Зазначено про наявність додатків, які знаходяться в опечатаному конверті № 1: оригінал довіреності від 25 квітня 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом КМНО Гнідюк О.Б. та зареєстрована в реєстрі за № 223; експериментальні зразки почерку з підписом ОСОБА_3 у вигляді рукописного підпису, що виконаний нею (при різних умовах) на аркушах А4; додатків, які знаходяться в опечатаному конверті № 2: довіреність від 20.03.2019 (зареєстрована в реєстрі за №380), посвідчена нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С.; договір про надання адвокатських послуг №16/10-20 від 16.10.2020 укладений із адвокатом Канторіз А.М.; договір про надання адвокатських послуг №20/02-19 від 20.02.2019 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір про надання адвокатських послуг №26/06-20 укладений із адвокатом Скокін Л.Л.; договір банківського обслуговування, заява № 97139601/040918 від 02/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 986384/170117 від 29/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 579595101/081020 від 08/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 554396501/05120 від 05/10/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 97621701/060519 від 24/09/2020 року; договір банківського обслуговування, заява № 963797/121216 від 23/10/2020 року; - договір банківського обслуговування, заява № 540647401/070520 від 08/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №94663101/160718 від 15/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №96808201/170718 від 12/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №540647401/070520 від 07/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №541581901/140520 від 14/05/2020 року; договір банківського обслуговування, заява №50038901/150321 від 15/03/2021 року; договір банківського обслуговування, заява № 629157101/280521 від 28/05/2021 року; договір банківського обслуговування, заява №977156/120117 від 24/06/2021 року; - договір банківського обслуговування, заява №966956/201016 від 26/02/2023 року (а. с. 57 т. 2).

Опечатані печатками Києво-Святошинського районного суду Київської області конверти № 1 та № 2 долучені до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги, що повного тексту ухвали від 09 липня 2024 року не існувало станом на дату ознайомлення з матеріалами справи 19 серпня 2024 року, не підтверджені будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом як припущення.

Є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що надані позивачем до клопотання про призначення експертизи документи є доказами у справі і відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України їх копії повинні були заздалегідь направлені іншим учасникам справи, з огляду на положення ч. 1 ст. 76 ЦПК України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом із тим, документи, про які зазначає ОСОБА_9 у апеляційній скарзі, були надані позивачем з метою проведення почеркознавчої експертизи, які, за змістом її клопотання, мали містити оригінали підпису ОСОБА_3 , та підлягали дослідженню експертом з метою підтвердження або спростування певної обставини (належності підпису), а не судом, такі документи не мають самостійної доказової цінності в межах предмету позову, і тому не можуть вважатися доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України і вимога ч. 9 ст. 83 ЦПК України щодо направлення їх копій іншим учасникам справи на такі документи не поширюється.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що висновок суду першої інстанції щодо призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи і подальшої оцінки висновку експерта, яка матиме вирішальне та ключове значення для розгляду й вирішення справи по суті, прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 89 ЦПК України, згідно якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, апеляційний суд враховує наступне. Так, дані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необхідність призначення експертизи, а допущений судом першої інстанції процесуальний недолік не є передбаченою ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування або зміни судового рішення, оскільки наведене порушення не призвело до неправильного вирішення процесуального питання про призначення експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо недоцільності призначення експертної установи поза межами м. Києва та Київської області, з огляду на воєнний стан та перебування експертної установи Донецький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України в стадії припинення юридичної особи відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки доказів щодо припинення юридичної особи надано не було, а суд визначив дану установу за клопотанням позивача, альтернативна експертна установа будь-ким із учасників прави не пропонувалась.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено процедуру отримання експериментальних зразків підпису ОСОБА_3 , яка визначена п. 1.3, 1.4, 1.6-1.9 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також ст. 107 ЦПК України щодо порядку отримання та надання судом матеріалів для дослідження експертній установі, апеляційний суд враховує таке.

Так, згідно ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Згідно п. 1.3, 1.4 глави 1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Згідно п. 1.6 - 1.9 Рекомендацій № 53/5, відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об`єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, лінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.

У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери, квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері, що розграфлений відповідно до бланка.

Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу.

Після нанесення 10 - 15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти.

Якщо рукописний текст, що досліджується, виконано друкованими літерами і цифрами або спеціальним шрифтом (креслярським, бібліотечним тощо), експериментальні зразки на другому етапі також повинні бути виконані друкованими літерами і цифрами або відповідним шрифтом.

Переписування з документа, що досліджується, або з машинописного (друкарського) тексту неприпустиме.

Якщо вбачаються підстави, що виконавець досліджуваного рукописного тексту намагався змінити свій почерк (писав лівою рукою, з іншим нахилом тощо), додатково відбираються зразки, виконані таким самим чином.

Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів.

Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

Якщо необхідно встановити, чи виконаний підпис від імені певної особи іншою особою, надаються вільні та експериментальні зразки почерку та підписів обох осіб. При цьому додатково відбираються експериментальні зразки почерку передбачуваного виконавця не менше ніж на 10 - 15 аркушах у вигляді записів прізвища та ініціалів особи, від імені якої виконано підпис.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року постановлена без ведення протоколу судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що унеможливлює перевірку дотримання судом першої інстанції наведених вимог закону.

Разом із тим, допущені судом першої інстанції процесуальні недоліки не є передбаченою ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування або зміни судового рішення, оскільки наведене порушення не призвело до неправильного вирішення процесуального питання про призначення експертизи. Крім того, суд першої інстанції, отримавши матеріали справи після завершення даного апеляційного перегляду, не позбавлений можливості усунути ці недоліки самостійно, призначивши судове засідання з викликом сторін та отримавши зразки почерку та підпису ОСОБА_3 та долучивши їх до матеріалів справи в порядку та у спосіб, передбачені ст. 107 ЦПК України та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Крім того, у разі виникнення необхідності надання додаткових матеріалів і зразків підписів для вирішення поставленого експертам питання, експерти матимуть право звернутися до суду з відповідним клопотанням відповідно до ч. 6 ст. 72 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині ймовірних процесуальних порушень суду першої інстанції щодо порушення процесуальних строків проведення підготовчого засідання, встановлених ч. 3 ст. 189 ЦПК України, щодо непроведення судових засідань, незаслуховування сторін, нез`ясування обставин, передбачених ст. 189, 197 - 198 ЦПК України, незалучення третіх осіб до участі в справі, оскільки такі доводи не є підставами, передбаченими ст. 376 ЦПК України, для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Апеляційний суд приймає до уваги, що заперечень по змісту самих питань, які поставлено на розгляд експертів судом, апеляційна скарга не містить і власних питань відповідачем не запропоновано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Головачов Я.В.

Яворський М.А.