Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 Справа №607/69/25 Провадження №2/607/36/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2025 адвокат Ваврів В.Б. в інтересах ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд ЄСІТС звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 02.01.2025 та до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них є спільна дитина син ОСОБА_3 , який на цей час проживає разом з позивачкою в Королівстві Іспанія та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Тому вважає, що відповідач, як батько дитини, який є здоровим та працездатним, не має на утриманні інших осіб, може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді від 06.01.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Окрім того, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, вказує, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків розміру судового збору за подання позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Водночас, просить врахувати визнання ним позову до початку розгляду справи по суті та стягнути з нього в користь держави лише 50 відсотків судового збору.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони з 08.11.2007 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 18.04.2024 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 18.04.2024 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

З витягів з реєстру територіальної громади № 2024/014633821 від 04.12.2024 та № 2024/014884407 від 10.12.2024 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1

Водночас, сторонами не заперечується факт проживання на цей час неповнолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю в Королівстві Іспанія.

Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог статті 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який, як стверджує сам відповідач, зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, є особою працездатного віку, стан його здоров`я, а також те, що судом не встановлено наявності на його утриманні інших осіб, визнання позову відповідачем, суд доходить переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої дочки необхідно визначити в розмірі, у якому просить позивачка 2000 гривень щомісяця, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, що не може бути меншим 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на зростаючі потреби дитини, менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Щодо судового збору.

Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а також те, що в силу вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд доходить переконання, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави 50% судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 206, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 02.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 605,60 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк