ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2053/25
провадження № 2-з/753/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2025 р. cуддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Позика», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний виконавець Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кермач А.І. звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., ТОВ «Бізнес-Позика», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний виконавець Дніпропетровської області Куземченко А.С.

Одночасно з позовом, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення по виконавчому провадженню ВП № НОМЕР_1 від 12.11.2024 року, відкритого на підставі виконавчого напису Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 3702 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "ФК "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованості в розмірі 75 981,41 грн.

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 152 ЦПК, ч.1 - заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

Згідно ч. 7 та ч. 11 ст. 153 ЦПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст. 27 ЦПК загальна територіальна підсудність цивільної справи визначається за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Статтею 28 ЦПК передбачено альтернативну підсудність (за вибором позивача) , зокрема, ч. 12 - позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З аналізу зазначених норм процесуального закону, для вирішення питання підсудності заяви про застосування заходу забезпечення позову слід виходити з наступного.

Така заява подається до суду, до територіальної юрисдикції якого віднесено розгляд цивільної справи за позовом , який забезпечується.

Загальне правило визначення територіальної підсудності визначене в ст. 27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача фізичної особи, за зареєстрованим у встановленому порядку місцезнаходженням юридичної особи (ч. 2 ст. 27).

Альтернативна територіальна підсудність даного позову визначається згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, - згідно якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтись за вибором позивача також до суду за місцем виконання виконавчого напису.

Згідно Закону "Про нотаріат" нотаріус, який вчинив виконавчий напис, не є належним відповідачем у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Так само належного відповідача у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визначено і у ч. 12 ст. 28 ЦПК.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є стягувач.

Отже вказаний другий відповідач: нотаріус, який вчинив оспорюваний виконавчий напис, - не є належним відповідачем.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України завідомо безпідставне залучення особи як відповідача з метою зміни підсудності справи є зловживанням процесуальними правами.

Виходячи з цього, за правилами ст. 27 ЦПК - такий позов підсудний суду за місцем проживання/знаходження відповідача (стягувача). І відсутні законні підстави для визначення підсудності даного позову за місцем знаходження/проживання нотаріуса.

У позовній заяві місце знаходження належного відповідача (стягувача) ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" зазначено: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 524.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Бізнес-Позика» значиться: м. Київ, булв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411.

Таким чином, виходячи з зазначеної у позовній заяві адреси місцезнаходження відповідача (стягувача) - даний позов згідно ст. 27 ЦПК України підсудний відповідному районному суду міста Києва , і за ст. 27 ЦПК не підсудний Дарницькому районному суду міста Києва.

За правилами альтернативної територіальної підсудності - підсудність даного позову визначається згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, - за місцем виконання виконавчого напису.

Виконавче провадження відкрито - виходячи з адреси виконавця - м. Дніпро.

За змістом приписів закону «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення може бути місце проживання боржника, або місце його роботи чи знаходження його майна, проведення інших виконавчих дій.

Позивач своєю адресою вказав: АДРЕСА_1 .

Виходячи з наданої у позовній заяві інформації - і за правилами альтернативної підсудності - даний позов також не підсудний Дарницькому районному суду міста Києва.

Таким чином, підсудність даного позову ні за місцем знаходження відповідача-стягувача (ст.27 ЦПК), ні за місцем виконання виконавчого напису (ч.12 ст.28 ЦПК) - не може бути визначена Дарницькому районному суду міста Києва.

Даний позов подано до Дарницькому районному суду міста Києва виходячи з адреси приватного нотаріуса (відповідача 1), який вчинив виконавчий напис, де адресою вказано: місто Київ, просп. Бориса Гмирі, буд. 15, прим. 3, але з урахуванням приписів п. 4 ч. 2 ст. 44 та ч. 12 ст. 28 ЦПК - відсутні підстави для визначення підсудності справи за місцем проживання/знаходження нотаріуса, - це призвело б порушення вимог про підсудність справи і відповідно до порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно приписів якого кожна людина має право на розгляд її справи судом, встановленим законом.

Оскільки позов, про забезпечення якого подано дану заяву, не підсудний територіально даному суд, то так само не підсудна даному суду і заява про його забезпечення.

Таким чином, заявник порушив правила подання заяви про забезпечення позову, подавши помилково дану заяву до суду, не уповноваженого законом на її розгляд.

Оскільки процесуальним законом прямо не передбачено, яке процесуальне рішення має прийняти суд у даному випадку, то суд, застосовуючи аналогію закону, що регулює подібні процесуальні питання.

Суд виходить з того, що статтею 32 ЦПК передбачено можливість передачі на розгляду іншому суду (за підсудністю) цивільної справи, але процесуальний закон не передбачає передачі заяви про забезпечення позову на розгляд іншому суду, тому відсутні підстави для застосування положень ст.32 ЦПК для подальшого руху вказаної заяви.

Суд також враховує, що вказана заява є заявою термінового розгляду і тому її передача на розгляд іншого суду в порядку ст.32 ЦПК суперечила б самій меті даного звернення (враховуючи приписи ст.32 ЦПК - така процедура є достатньо тривалою у часі з урахуванням строку на оскарження). Тому виходячи з аналогії процесуального закону суд ухвалює рішення про повернення даної заяви заявнику без розгляду і роз`яснює йому право звернутись з заявою про забезпечення позову до суду, якому територіально підсудний позов, який забезпечується.

Керуючись ч.1 ст.152, ч.10 ст.153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику без розгляду як таку, що не підсудна даному суду.

Роз`яснити заявникові право на звернення з заявою про забезпечення позову до суду у відповідності до правил про територіальну підсудність позову, який забезпечується.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня складення.

У разі, якщо ухвалу не вручено в день її складення - заявник має право на поновлення строку подання скарги, якщо скаргу буде подано протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.М. Осіпенко