АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року

м. Чернівці

справа № 727/11069/23

провадження 822/28/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар Скулеба А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: Управління освіти Чернівецької міської ради,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Гавалешко П.С.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління освіти Чернівецької міської ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Посилалася на те, що працювала директором Чернівецького ліцею № 7.

Наказом Управління освіти Чернівецької міської ради № 197к від 13 вересня 2023 року її було звільнено з посади директора Чернівецького ліцею № 7 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України). Крім того, 13 вересня 2023 року прийнято наказ № 198-к «Про внесення змін до наказу від 13 вересня 2023 року, щодо викладення пункту 2 в іншій редакції».

Вважає дані накази винесеними при повній відсутності правових підстав для цього, вони є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Вказує, що відповідачем не доведено, що позивач неналежно виконувала покладені на неї службові, трудові обов`язки, не доведено вини позивача та наявність причинного зв`язку між діями неналежного виконання покладених обов`язків.

Також вважає, що у зв`язку із незаконним звільненням відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, вказує, що вказані події, які пов`язані із звільненням спричинили їй душевні страждання та моральні переживання, змусили переживати стреси.

На підставі вищевикладеного, просила суд: скасувати наказ «Про звільнення директора Чернівецького ліцею № 7 Рудько С.Г.» від 13 вересня 2023 № 197-к та наказ «Про внесення змін до наказу від 13 вересня 2023 № 197-к» від 13 вересня 2023 № 198-к; поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді директора Чернівецького ліцею № 7 Чернівецької міської ради; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора Чернівецького ліцею № 7 Чернівецької міської ради; стягнути з Управління освіти Чернівецької міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2023 року; моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти Чернівецької міської ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому вимоги про визнання наказу незаконним та скасування його, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позов.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем не доведено вини, а також причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинили або могли спричинити це порушення, а також не доведено, що позивач неналежно виконувала покладені на неї трудові обов`язки.

Також посилається на те, що суд не застосував до вказаних правовідносин постанови Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №583/2103/17, від 22 липня 2020 року у справі №554/9493/17, від 18 березня 2021 року у справі №219/2474/19, від 28 лютого 2024 року у справі №299/2637/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Управління освіти Чернівецької міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

Вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 , відповідно до трудового контракту з Управлінням освіти Чернівецької міської ради від 15 листопада 2021 року прийнята на посаду директора Чернівецького ліцею № 7 (а.с. 15-16).

03 лютого 2023 року наказом начальника Управління освіти Чернівецької міської ради № 12-ос ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання доручення начальника Управління освіти Чернівецької міської ради №2 від 11 січня 2023 року.

Наказом №68-ос від 11 травня 2023 року Управління освіти Чернівецької міської ради, на підставі наказу Управління освіти Чернівецької міської ради №49 від 27 лютого 2023 року, Положення про Управління освіти Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням ЧМР №2464 від 18 листопада 2020 року, контракту №26 від 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 , директору Чернівецького ліцею №7 Чернівецької міської ради, було оголошено догану за порушення трудової дисципліни

Наказом від 07 червня 2023 року № 147 позивачу оголошено догану за порушення вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 16 травня 2019 №659.

Наказом № 197к від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Чернівецького ліцею № 7 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором (п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України).

Крім того, 13 вересня 2023 року прийнято наказ № 198-к «Про внесення змін до наказу від 13 вересня 2023 року, щодо викладення пункту 2 в іншій редакції».

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Вона полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.

Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП України.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог ст.148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах КЦС у складі Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 757/28453/14-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 484/2962/17 та від 01 липня 2020 року у справі № 760/7225/16-ц.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі №515/1087/17 (провадження №61-36903св18) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді директора Чернівецького ліцею № 7.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 контракту з директором Чернівецького ліцею № 7 Чернівецької міської ради від 15 листопада 2021року № 26 директор здійснює поточне (оперативне) керівництво закладом, організовує його освітню, господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених Статутом закладу та цим контрактом, директор зобов`язаний виконувати закони України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», та інші акти законодавства, рішення Чернівецької міської ради та її виконавчого комітету, розпорядження.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 727/4511/23 встановлено, що директор Чернівецького ліцею №7 Рудько С.Г., після надходження їй доручення від Управління освіти Чернівецької міської ради про розповсюдження в батьківських групах ліцею анкети, самостійно розробила анкету для опитування батьків та скріни результатів опитування за вказаною анкетою надіслала Управлінню освіти Чернівецької міської ради. А розроблена управлінням освіти анкета не була розповсюджена директором ліцею в батьківських групах, отже не було виконано доручення начальника Управління освіти Чернівецької міської ради №2 від 11січня 2023 року. На підставі вказаного, наказом від 03 лютого 2023 року позивачу оголошено догану за невиконання доручення управління освіти.

Вказаний наказ ОСОБА_1 оскаржила у судовому порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти Чернівецької міської ради про скасування наказу про оголошення догани, відмовлено.

Наказом від 07 червня 2023 року № 147 позивачу оголошено догану за порушення вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 16 травня 2019 №659.

Відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі №727/9784/23, яка набрала законної сили, вказаний наказ було визнано таким, що відповідає чинному законодавству.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 19 травня 2023 року №283-р проведено позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності Чернівецького ліцею №7 Чернівецької міської ради. У результаті проведення позапланової перевірки виявлено ряд недоліків (порушень) у фінансово-господарській діяльності, які відповідно до Розділу 3 Порядку № 372/13 зафіксовані у довідці.

ОСОБА_2 зобов`язано у строк до 05 вересня 2023 року усунути виявлені позаплановою перевіркою порушення норм чинного законодавства та недоліки у роботі ліцею з вимогою проінформувати про їх виконання Управління освіти Чернівецької міської ради та відділ контрольно- перевірочної роботи міської ради, з наданням необхідних підтверджуючих документів.

Однак, ОСОБА_1 у строк до 05 вересня 2023 року не в повній мірі усунула виявлені позаплановою перевіркою порушення норм чинного законодавства та недоліки у роботі ліцею, допустила невиконання цілком конкретних обов`язків щодо організації діяльності закладу, які були викладені у зобов`язанні від 05 липня 2023 року №01/02-23/1602 про необхідність їх усунення, а саме: п.1, 3, 4, 6, 10, 31, 34, 37, 41, 44, 45, 46, 47, 48, 55, 56, 57, 58, 61, 62, 69, 71, 74, 77, 83, 88, 92 (а.с.106-111 т.1).

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення був факт невиконання у повному обсязі у встановлений строк зобов`язань щодо усунення порушень, виявлених позаплановою перевіркою фінансово-господарської діяльності Чернівецького ліцею №7 Чернівецької міської ради.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують вжиття позивачем будь-яких заходів щодо усунення частини виставлених їй зобов`язань.

А тому, наказом Управління освіти Чернівецької міської ради № 197к від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Чернівецького ліцею № 7 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України). Крім того, 13 вересня 2023 року прийнято наказ № 198-к «Про внесення змін до наказу від 13 вересня 2023 року, щодо викладення пункту 2 в іншій редакції».

Згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Встановлено, що позивача перед звільненням двічі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, що підтверджується відповідними наказами за неналежне виконання своїх трудових обов`язків (а.с.34-36 т.1).

Також позивач не виконала у повному обсязі у встановлений строк зобов`язань щодо усунення порушень, виявлених позаплановою перевіркою фінансово-господарської діяльності Чернівецького ліцею №7 Чернівецької міської ради.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 було звільнено з роботи, на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, встановивши обставини справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не доведено вини, а також причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинили або могли спричинити це порушення, а також не доведено, що позивач неналежно виконувала покладені на неї трудові обов`язки є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи до ОСОБА_1 застосовувалися дисциплінарні стягнення у вигляді доган: наказом від 03 лютого 2023 року №12-ос позивачу оголошено догану за невиконання доручення управління освіти. Наказ визнано законним, відповідно до рішення; наказом від 07 червня 2023 року №147 позивачу оголошено догану за порушення вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 16 травня 2019 року №659.

Вказані накази були оскаржені позивачем у судовому порядку. Зазначені накази рішеннями судів були визнані законними.

Зазначене спростовує твердження позивача про наявність в діях роботодавця по відношенню до позивача ознак мобінгу.

Правові позиції, на які посилається ОСОБА_1 , у апеляційній скарзі, а саме постанови Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі №583/2103/17, від 22.07.2020 року у справі №554/9493/17, від 18.03.2021 року у справі №219/2474/19, від 28.02.2024 року у справі №299/2637/21 та ін., зокрема, відповідно до яких застосування дисциплінарного стягнення повинно бути обумовлене наявністю чітких даних про те, які саме порушення своїх обов`язків вчинив працівник, не є релевантними у даних правовідносинах, оскільки прийняті за інших фактичних обставин застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до обставин вищезазначених судових справ, дисциплінарне стягнення до працівників застосовувалося за порушення трудових обов`язків щодо загального керівництва діяльністю відповідних підприємств, установ, організацій (без конкретизації в чому полягало невиконання чи неналежне виконання таких обов`язків).

Натомість, ОСОБА_1 допустила невиконання цілком конкретних обов`язків щодо організації діяльності закладу, які були викладені у зобов`язанні про необхідність їх усунення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2024 року, виклавши його в редакції цієї постанови.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту судового рішення - 23 січня 2025 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна