УХВАЛА

15 січня 2025 року

м. Київ

справа № 643/148/21

провадження № 61-15864ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер-Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олена Валентинівна про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Астер-Фінанс»

(далі -ТОВ «Астер-Фінанс») звернулося до суду із позовом ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , в якому просить визнати недійсним договір дарування 1/4 частини квартири

АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,

від 22 травня 2013 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня

2024 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , від 22 травня 2013 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

26 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду

м. Харкова від 02 липня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 22 жовтня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконала.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 вересня 2018 року у справі №916/2918/19, від 28 грудня 2018 року у справі № 761/38593/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 464/800/17.

Крім цього, вказує, що суди не дослідили зібрані докази у справі, а саме іпотечний договір, в якому вказаного вартість нерухомого майна (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Також заявник заявляє клопотання про зупинення дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що на сьогоднішній день відкрито виконавче провадження № 64395368 про стягнення з ОСОБА_1 . На користь ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» боргу за договором кредиту. В рамках цього виконавчого провадження, з урахуванням прийнятого оскаржуваного судового рішення, державним виконавцем може бути накладено арешт на спірне нерухоме майно, що є предметом спірного договору і як наслідок звернуто стягнення на нього, що призведе до порушення прав правонаступника відповідача та неможливість поновлення її прав та інтересів. На підтвердження вказаного надає копію витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи та додані докази дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, оскільки їх дія може призвести до виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків учасників справи, а в разі його скасування повернення сторін до первісного стану може бути утрудненим.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня

2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Витребувати із Московського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 643/148/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер-Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Корнійчук Олена Валентинівна про визнання договору дарування недійсним.

Зупинити дію рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня

2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська