Справа № 519/472/24
Провадження № 2/519/187/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Волковій Н.О.,

прокурора Карцевої І.Ю.,

представника Південнівської (Южненської) міської ради Воробко Т.Г.,

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Петрович А.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Доброславської окружної прокуратури до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Доброславська окружна прокуратура звернулася до Южного міського суду Одеської області із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 20.08.2020 Южненською міською радою Одеської області прийнято рішення «Про затвердження звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :02:007:0074, :02:007:0075, які підлягають продажу громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 », зокрема про продаж ділянок несільськогосподарського призначення:

-для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія»), з кадастровим номером :02:007:0074 площею 0,0795 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія»), з кадастровим номером :02:007:0075 площею 0,0795 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконання вказаного рішення 29.12.2020 між Южненською міською радою Одеської області та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0074 площею 0,0795 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія»).

Також, між Южненською міською радою Одеської області в однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з іншої сторони, 29.12.2020 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0075 площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови, із цільовим призначенням В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія».

Аналізом змісту правовідносин щодо купівлі-продажу земельної ділянки, порядку її формування, а також з урахуванням категорії та складу переданих у власність земель установлено, що рішення Южненської міської ради Одеської області від 20.08.2020 № 1851-VII «Про затвердження звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянко з кадастровими номерами :02:007:0074, :02:007:0075, які підлягають продажу громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є незаконним та підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2020, укладений між Южненською міською радою з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з іншої сторони, визнанню недійсним, а земельна ділянка - поверненню Южненській територіальній громаді.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.04.2024 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

14.05.2024 до суду надійшов відзив представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвоката Петрович А.М., згідно якого відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та стягнути з позивача понесені судові витрати.

16.05.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Южного міського суду Одеської області від 25.07.2024 відмовлено адвокату Петрович А.М. у задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та закрито підготовче провадження.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.09.2024 визнано обов`язковою явку представника відповідача Южненської міської ради у судове засідання.

Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку учасників справи.

В судовому засіданні прокурор Карцева І.Ю. позов підтримала в повному обсязі. При цьому вважала, що спір має розглядатись саме в порядку цивільного судочинства, оскільки сторонами договору (покупцями) є фізичні особи.

Сторона відповідачів із заявами щодо юрисдикції спору в судовому засіданні не зверталась, залишивши це питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що спірні земельні ділянки придбані ОСОБА_2 і ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія») (а.с.28-33).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт складається, зокрема, із банкетного залу, літнього залу, кухні, альтанок. На земельні ділянки встановлено обмеження заборона на зміну цільового призначення (а.с.38-41).

Крім того, як зазначає позивач вищевказані земельні ділянки фактично знаходяться на території Приморського парку м. Південне (Южне).

У статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція господарських та цивільних судів, - це стаття 20 ГПК України та стаття 19 ЦПК України.

Отже, під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі, суб`єктного складу правовідносин.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19), від 09 листопада 2021 року у справі 3 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21), від 23 листопада 2021 року у справі №175/1571/15 (провадження № 14-51цс21), від 23 листопада 2021 року у справі №641/5523/19 (провадження № 14-178цс20).

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

За приписами статті 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 3 статті 128 ГК України визначено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18) визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, а саме: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Позовні вимоги у даній справі стосуються визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації та обслуговування кафе-бару «Валерія»).

Враховуючи, що спірні земельні ділянки передавались у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, тобто для використання у підприємницькій діяльності, то за своїм змістом правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, притаманні саме господарській діяльності.

При цьому, суд критично оцінює позицію прокурора в судовому засіданні про те, що оскільки сторонами договору (покупцями) є фізичні особи, спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Сам по собі факт того, що покупцем за оспорюваним договором та за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є фізична особа, не може бути єдиним та визначальним критерієм для віднесення цієї справи до юрисдикції цивільних судів. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові № 917/1701/23 від 17 липня 2024 року.

З урахуванням вищенаведених норм процесуального права, суд доходить висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, є господарсько-правовими, тому справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У цьому випадку Южний міський суд Одеської області не є «судом, встановленим законом» для розгляду зазначеного спору, адже спір підвідомчий суду господарської юрисдикції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 255, 256, 258-260, 268, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Доброславської окружної прокуратури до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення земельних ділянок, закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту ухвали та її проголошення 03.02.2025 о 16.55 год.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ