Дата документу 29.01.2025 Справа № 2-2217/10
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-2217/10 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/807/385/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства « Мета Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Тивоненка Данила Руслановича, боржник фізична особа підприємець ОСОБА_2 , стягувач Акціонерне товариство «МетаБанк», заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна про поворот виконання рішення суду

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Тивоненка Данила Руслановича звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі № 2-2217/10 стягнуто солідарно з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором на у сумі 23699, 82 гривень, судові витрати у розмірі 120 та 237 гривень.

На виконання зазначеного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року було видано виконавчий лист про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором у сумі 23699, 82 гривень, судові витрати у сумі 357 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року у справі № 2-2217/10 було поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. 16 лютого 2022 року було відкрито виконавче провадження № 68669258. У рамках цього виконавчого провадження із банківського рахунку ОСОБА_1 стягнуті на користь АТ « МетаБанк» та приватного виконавця кошти на загальну суму 26 851, 50 грн., з яких: - 389,00 грн витрати виконавчого провадження; 24 056,82 грн боргу на користь стягувача; 2 405,68 грн основної винагороди приватного виконавця.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2024 року у справі №2- 2217/10 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, а саме: Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року у цій справі було скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту: у задоволенні заяви Акціонерного товариства «МетаБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, боржники ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року у справі №2-2217/10 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено, а саме: визнано виконавчий лист по справі № 2-2217/10 виданий 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у зв`язку із визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з боржника були безпідставно стягнуті кошти у сумі 26 851,50 грн..

На підставі вищевикладеного просить суд допустити поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі №2-2217/10, ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року у справі № 2-2217/10; виконавчого листа від 05 жовтня 2021 року виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-2217/10. Стягнути з Акціонерного товариства «МетаБанк» на користь заявника грошові кошти у розмірі 24 056, 82 грн. Стягнути з приватного виконавця Шавлукової З.А. на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 2 794, 68 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Здійснено поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі 2-2217/10.

Стягнуто з Акціонерного товариства «МетаБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24 056, 82 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду АТ « МетаБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року в частині здійснення повороту виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі 2-2217/10 та стягнення з АТ «МетаБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 24 056, 82 грн скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду. Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028, 00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував ст. 444 ЦПК України до постанови Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2024 року та ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, адже ані постанова, ані ухвала не є підставою для здійснення повороту виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року в розумінні положень ст. 444 ЦПК України, яким було стягнено заборгованість з відповідачів, оскільки воно не оскаржувалося до вищих судових інстанцій, не переглядалося та не було скасовано чи змінено на теперішній час. Також, судом не було враховано питання дотримання строку для звернення ОСОБА_1 з заявою про поворот виконання рішення суду, адже така заява може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України, так як жодного перегляду даної справи в апеляційній та касаційній інстанціях, а також нового розгляду справи не було, дана заява є передчасною.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Тивоненко Д.Р. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне судове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвала суду першої інстанції переглядається в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі 2-2217/10 про стягнення з АТ «МетаБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 24056, 62 грн. В частині відмовлених вимог заяви ОСОБА_1 ухвала суду не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає .

Задовольняючи частково заяву про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року, якою було поновлено строк АТ «МетаБанк» на пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №2-2217/10 про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 23699, 82 гривень та судового збору у загальній сумі 357 гривень, постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви Акціонерного товариства «МетаБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання було відмовлено. Зазначена ухвала суду відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України є судовим рішенням, крім того, виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 05 жовтня 2021 року у справі № 2-2217/10 було визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому суд дійшов до висновку про обгрунтованість заяви про поворот виконання рішення в частині стягнення з Акціонерного товариства «МетаБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 24 056 ,82 гривень.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року (справа №2-2217/10), стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства МетаБанк заборгованість за кредитним договором у сумі 23 699, 82 грн, судовий збір у розмірі 237, 00 грн та витрати на ІТЗ у сумі 120, 00 грн.

05 жовтня 2021 року АТ «МетаБанк», як стягувачем, було отримано виконавчі листи по зазначеній справі.

13 січня 2022 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя поновлено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання.

15 лютого 2022 року АТ «МетаБанк» звернулось до приватного виконавця Шавлукової З.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_1

16 лютого 2022 року приватним виконавцем Шавлуковою З.А. відкрито виконавче

провадження № 68669258 з виконання виконавчого листа по справі № 2-2217/10, виданого 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя.

09 липня 2024 року постановою Запорізького апеляційного суду скасовано ухвалу

Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви АТ «МетаБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання було відмовлено (а.с.6-9).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2024 року по справі № 2-2217/10, виданий 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя виконавчий лист, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.10-12).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. знаходилось виконавче провадження № 68669258 з виконання виконавчого листа по справі № 2-2217/10, виданого 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

У рамках цього виконавчого провадження із банківського рахунку боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти на загальну суму 26851,50 грн, з яких: 389, 00 грн витрати виконавчого провадження; 24056,82 грн боргу на користь стягувача;2405,68 грн основної винагороди приватного виконавця.

25 вересня 2024 року постановою приватного виконавця Шавлуковою З.А. виконавче провадженням № 68669258 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України « Про виконавче провадження» (а.с.5).

Саме виходячи з того, що ухвала суду, на підставі якої було відкрито виконавче провадження і проводилось стягнення грошових коштів, була скасована, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі 2-2217/10 і стягнути з АТ «МетаБанк» на користь ОСОБА_1 сплачені ним грошові кошти за виконавчим провадженням у сумі 24056, 62 грн.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

У розумінні практики ЄСПЛ передбачається не лише досьуп до правосуддя і становлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній із сторін. Виконання рішення, ухваленого будь яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина « судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згада на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов:1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може ( постанова Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц).

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц).

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого ( зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна ( або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна ( виконання дій) відпала.

Згідно з ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах ( абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 року N 13- рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

З аналізу ст. 444 ЦПК України можливо прийти до висновку, що поворот виконання рішення можливий лише за наслідками скасування судового рішення, яким спір вирішено по суті спору у чіткій відповідності до вимог даної норми закону.

Суд першої інстанції виходив з того, що постановою Запорізького апеляційного суду скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року та прийнято нову постанову, яким у задоволенні заяви АТ «МетаБанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання було відмовлено. 26 вересня 2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя виконавчий лист № 2-2217/10 виданий 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя визнано таким, що не підлягає виконанню. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до п. 1 п. 1 ч. ст. 258 ЦПК України ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року є судовим рішенням, на підставі чого, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви про поворот виконання рішення.

Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до норм ЦПК України механізм повороту виконання скасованого рішення суду можна застосувати, коли рішення суду виконано, а після цього скасоване, і вищим судом ухвалено нове рішення, яким провадження у справі закрито, позов залишено без розгляду, відмовлено у позові повністю або задоволено позовні вимоги у меншому розмірі, а також якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді у позові відмовлено, або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду.

Натомість, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року, яким було стягнено заборгованість з відповідачів не оскаржувалося до вищих судових інстанцій, не переглядалося та не було скасовано чи змінено на теперішній час, воно набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що судове рішення, яким справа була вирішена по суті спору, та яке було підставою для видачі виконавчого листа, не скасовано, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про поворот виконання судового рішення.

Згідно ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник, не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог заяви про поворот виконання рішення суду.

Відтак, висновок суду про те, що заявником наведено законні підстави для застосування повороту виконання рішення суду є неправильним, а тому доводи апеляційної скарги є виправданими та заслуговують на увагу.

У Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі "Салов проти України" (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі "Hirvisaari v. Finland", заява N 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі "RuizTorija v. Spain", заява серія A N 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі "Hirvisaari v. Finland", заява N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

З урахуванням вказаних вимог закону, суд дійшов помилкового висновку, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, оскільки вказані заявником обставини не є такими обставинами в розумінні вимог статті 444 ЦПК України.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Тивоненка Данила Руслановича, боржник фізична особа підприємець ОСОБА_2 , стягувач Акціонерне товариство «МетаБанк», заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі № 2-2217/10 .

Згідно з ч.ч. 1, п. 2 ч. 2, п. 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові на позивача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , тому сплачений АТ «МетаБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 25 грудня 2024 року слід покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МетаБанк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Тивоненка Данила Руслановича, боржник фізична особа підприємець ОСОБА_2 , стягувач Акціонерне товариство «МетаБанк», заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2010 року у справі № 2-2217/10 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Метабанк» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3028 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 04 лютого 2025 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кухар С.В.