04.02.2025 Справа № 756/1397/25
Справа №756/1397/25
Провадження №2/756/2390/25
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Тиха О.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до онлайн-медіа «Стопкор» Громадської організації «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція» про визнання таким, що порушує немайнові права позивачів на використання імені та зображення в рекламному продукті аудіовізуальний контент, зобов`язання припинити розповсюдження та видалити рекламний контент, стягнення моральної шкоди, зобов`язання надати інформацію про замовника, джерела фінансування та вартість аудіовізуального контенту,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Ножовнік О.І., звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з зазначеним позовом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами суддя приходить до наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Главою 2 Розділу 3 ЦПК України визначено питання, які вирішуються під час відкриття провадження у справі.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Положенням частини 7 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами частин 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

На виконання частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України Рішенням № 41 від 12.04.2019 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція) (далі - Положення).

Пунктом 4 Положення встановлено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з підпунктом 12.2 пункту 12 вказаного Положення ордер має містити прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога.

Суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та, окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу, повноваження на подання та підпис процесуальних заяв.

Позовна заява підписана особисто позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Ножовнік О.І. як представником позивача ОСОБА_2 .

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять документів на підтвердження повноважень адвоката Ножовнік О.І. на представництво інтересів ОСОБА_2 , як то: договір про надання правничої допомоги, ордер або довіреність. Доданий до позову ордер № 0040844 від 02.05.2024 виданий адвокатом Ножовнік О.І. для надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору від 16.01.2024, а не ОСОБА_2., від імені якого адвокат підписала позовну заяву.

Таким чином, вказаний ордер на надання правничої (правової) допомоги № 0040844 від 02.05.2024, не є, в розумінні чинного цивільного процесуального законодавства, належним документом, що підтверджує повноваження адвоката Ножовнік О.І. на представництво інтересів позивача ОСОБА_2 в Оболонському районному суді м. Києва.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, враховуючи, що у поданій позовній заяві об`єднано декілька вимог двох позивачів до одного відповідача, пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, разом з тим, позовна заява від імені позивача ОСОБА_2 подана представником, яким не підтверджено у встановленому цивільним процесуальним законом порядку право на її підписання, наявні правові підстави для повернення такої позовної заяви позивачам.

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаним позовом до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись статтями 2, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до онлайн-медіа «Стопкор» Громадської організації «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупція» про визнання таким, що порушує немайнові права позивачів на використання імені та зображення в рекламному продукті аудіовізуальний контент, зобов`язання припинити розповсюдження та видалити рекламний контент, стягнення моральної шкоди, зобов`язання надати інформацію про замовника, джерела фінансування та вартість аудіовізуального контенту - повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам право повторно звернутися із зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха