Справа № 723/4811/24
Провадження № 2/723/213/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за невиплату аліментів та зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за невиплату аліментів та зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що 20 вересня 2012 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області по справі №2-954/12 (Додаток №3) було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (надалі відповідач), який був укладений 26 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Красноїльської селищної ради Чернівецької області. Також, даним рішенням було визначено залишити спільну дитину подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження якого долучається (Додаток №4), на вихованні матері та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.

За цей період часу з 21.10.2012 року до сьогодення, позивачка неодноразово намагалася зв`язатися з відповідачем з проханнями виконати свій батьківський обов`язок відповідно до рішення суду та сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак він, ніяким чином не приймав участі у вихованні дитини, не виплачував аліменти на її утримання, не брав участі у додаткових витратах на утримання дитини, а також не брав участі у витратах пов`язаних з лікуванням. Періодично, коли заявниця намагалася звернутися до правоохоронних органів про повідомлення факту недодержання закону та факту не виконування рішення суду, ОСОБА_2 розпочинав погрожувати заявниці фізичним насильством та здійснював злісні телефонні дзвінки їй та її родичам, зокрема матері заявниці, із погрозами про нанесення тілесних ушкоджень чи навіть погроз загрози життю, щоб заявниця не зверталася до відповідних органів та щоб він мав можливість надалі не виплачувати аліменти на утримання дитини. Наразі, заявниця зуміла вивести (тимчасово) у безпечне місце закордон дитину та убезпечити себе і неповнолітню дитину від його погроз та шантажу для забезпечення спеціального лікування. Враховуючи цей факт, на даний момент, заявниця може звернутися до правоохоронних органів з повідомленням про дані правопорушення. Також, заявниця повідомляє про те, що ОСОБА_3 являється дитиною з інвалідністю, про що свідчать: медичний висновок та індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда, які долучаються.

Заразом, позивачка повідомляє суду про те, що відповідач проживає у житловому будинку побудованому разом із позивачкою спільними коштами за час спільного подружнього життя з іншою жінкою, у якої є діти від першого шлюбу. Даних дітей ОСОБА_4 повністю утримує та забезпечує, однак свою дитину з інвалідністю він утримувати не бажає, що свідчить про те, що відповідач платоспроможний. Також, повідомляє про те, що відповідач працевлаштований в неофіційному порядку у Вінницькій області, куди він періодично їздить. Таким чином, він ухиляється від сплати податків та зборів державі, а також має можливість не виплачувати офіційно аліменти своїй неповнолітній дитині приховуючи свої доходи від держави.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, направила в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.09.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дитину залишено на виховання матері та стягнено аліменти на утримання дитини в розмірі по 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

ОСОБА_3 являється дитиною з інвалідністю, про що свідчать: медичний висновок та індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда (а.с.14).

Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на його утримання.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 21.10.2024 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина сторін проживає з матір`ю, яка до суду звернулась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 81,83, 141, 206, 263-265, 273, 430, 280-289, та на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року, суд , -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за невиплату аліментів та зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі, щомісячно до його повноліття у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок .

Аліменти стягувати з 21.10.2024 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення з виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.12.2012 року по 30.09.2024 року у розмірі 135 999 (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень на користь держави, звільнивши від вказаних витрат позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області.

СУДДЯ: