Провадження № 2-о/752/74/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участіюсекретаря судового засідання - Крушельницької Д.М.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого чоловіка, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення вимог, просить суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме встановити факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_3 з 1998 по 2019 рік за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обгрунтована тим, що з ОСОБА_3 вони почали сумісно проживати як чоловік та дружина з 1998 року, після його розлучення з першою дружиною. Проживали вони в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася заявниці від першого шлюбу. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 вели сумісне господарство, робили поточні ремонти квартири, купляли меблі, побутову техніку. З 1998 року заявниця є пенсіонеркою за віком, розмір пенсії складає 4500,00 грн. Пенсійне забезпечення її чоловіка на день смерті складало 26 726,00 грн. 15.11.2019 вони побралися, ОСОБА_3 постійно піклувався про свою дружину, надавав кошти на лікування, сплачував сумісне перебування в лікувальних санаторіях, періодично виділяв кошти на харчування. ОСОБА_3 потребував також постійного догляду оскільки мав проблеми зі здоров`ям. За весь час сумісного проживання заявниця одержувала від нього грошову допомогу, яка була для них обох постійним і основним засобом існування. Влітку 2024 року ОСОБА_3 помер, його похованням займалася особисто заявниця. Звернувшись до пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, отримала відмову, що і стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2024 заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

31.10.2024 від заявника надійшла заява на усунення недоліків із додатком.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2024 відкрито окреме провадження у справі. Призначено судове засідання та викликано учасників процесу.

У судове засідання з`явилась заявниця та її представник.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розгляну справу за наведеної явки сторін.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених в заяві. Додатково пояснила, що з ОСОБА_3 вони були знайомі з 1983 року, працювали на одній роботі. Жити почали сумісно з 27.01.1998 у її квартирі, коли він офіційно розлучився із дружиною. У 2019 вони офіційно уклали шлюб, спільних дітей не було, спільно проживали по день його смерті.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заслухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.11.1999.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Черкаси, був громадянином України та на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 08.02.1998.

15.11.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , було укладено шлюб, після реєстрації якого прізвище дружині було залишено ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_3 , виданого Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 15.11.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.07.2024.

Відповідно до Акту від 26.06.2024, за підписом начальника ЖЕД-102 та скріпленого печаткою, було встановлено, що ОСОБА_1 багато років фактично проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Із наданих суду доказів вбачається, що заявниця разом із чоловіком фактично проживали за однією адресою, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки як подружжя.

Крім того, із наданих в ході розгляду справи пояснень свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є аналогічними за своїм змістом, вбачається, що заявниця разом зі своїм чоловіком проживали сім`єю за однією адресою, та вели спільний побут. Чоловік заявниці мав більшу пенсію та фактично заявниця перебувала на його утриманні, оскільки, розмір пенсії заявниці був невеликим.

У матеріалах справи містяться копії світлин, на яких зображена заявниця та її чоловік ОСОБА_3 , родичі подружжя, їх спільні друзі під час відпочинку, святкування сімейних свят. Під час судового засідання свідки також підтверджували фіксування на світлинах зображених на них осіб та обставин, за яких робились світлини.

Також судом встановлено, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 , заявниця звернулась до Головного управляння ПФУ в м. Києві із заявою про перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, однак, рішенням від 13.09.2024 заявниці було відмовлено в цьому, оскільки, згідно прописки заявниця зареєстрована за адресою, яка не співпадає із адресою реєстрації померлого годувальника.

З огляду на зазначену відмову, а також в зв`язку з необхідністю реалізувати свої пенсійні права, заявниця вимушена звернутись до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю та факту перебування на утриманні померлого чоловіка.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання про встановлення вищевказаних фактів, суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Крім того, суд приймає до уваги те, що відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно із ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також Верховний Суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Судом достовірно встановлено, що заявниця та її чоловік були подружжям, та перебували в зареєстрованому шлюбі, а також постійно мешкали однією сім`єю за однією адресою, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного, та ці дії носили постійний та систематичний характер.

Крім того, наявні у справі докази свідчать про те, що дохід ОСОБА_3 був для заявниці постійним і основним джерелом засобу існування, оскільки, значно перевищував розмір пенсії, яку отримувала сама ОСОБА_1 .

Зокрема, відповідно до перерахунку пенсії ГУ ПФУ в м. Києві (Печерський район) від 26.02.2023 ОСОБА_3 з 01.03.2023 була призначена пенсія у розмірі 20 930,00 грн довічно. Розмір призначеної пенсії заявниці ОСОБА_1 , відповідно до перерахунку пенсії ГУ ПФУ в м. Києві (Голосіївський район) від 07.11.2022 з 21.11.2024 призначена пенсія у розмірі 4 060,64 грн.

При цьому, суд зауважує, що реєстрація місця проживання заявниці в цей період за іншою адресою жодним чином не впливала на реалізацію ними сімейних прав та виконання сімейних обов`язків.

Суд вважає, що наявні у справі докази беззаперечно підтверджують факт проживання заявниці однією сім`єю та перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю та перебування її на утриманні чоловіка, який помер, має для заявниці юридичне значення і потрібне для переходу з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника, та обґрунтування заявлених вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю та факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка.

При цьому факт проживання однією сім`єю може бути встановлений лише з 01.01.2004, оскільки положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, а зазначене положення, передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01.01.2004 законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17 (провадження № 61-43499св18), від 19 лютого 2021 року у справі № 738/1093/19 (провадження № 61-19041св19), від 17 січня 2023 року у справі № 293/2211/20 (провадження № 61-8854св22).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні померлого чоловіка, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , без укладення шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників по справі:

заявник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , адреса: м. Київ, вул. вулиця Бульварно-Кудрявська, буд. 16.

Суддя А.В. Слободянюк