Провадження № 2-др/752/49/25
Додаткове Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,
16.09.2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Матвіяс А.Б. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу під час розгляду цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.
Зазначена вище заява представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Матвіяса А.Б. мотивована тим, що у судовому засіданні 10.09.2024 року перед судовими дебатами він повідомив, що заява про розподіл судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У судовому засіданні сторони відсутні, з урахуванням правил ч.4 ст.270 ЦПК України у судове засідання не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
За даними матеріалів справи встановлено, що представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Матвіяс А.Б. у своєму клопотанні від 19.10.2023 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вказував, що відповідачка понесе витрати на професійну правничу допомогу , які згідно додаткової угоди №6 договору про надання правничої допомоги визначені у фіксованому розмірі 40 000 гривень. Також вказав, що розмір гонорару може змінюватися в залежності від обсягу виконаної роботи. Докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
До заяви про розподіл судових витрат заявник - адвокат Матвіяс А.Б. подав до суду докази на підтвердження розміру судових витрат, які понесла відповідачка ОСОБА_1 , а саме: копію договору про надання правової допомоги №007-ун/2020 від 15.04.2020 року, що був укладений адвокатом Матвіясом А.Б. та ОСОБА_1 щодо надання адвокатом правової допомоги; копію додаткової угоди про заміну сторони договору №007-ун/2020 від 15.04.2020 від року, відповідно до якого сторона 1 адвокат Матвіяс А.Б. та сторона 2 адвокатське бюро «Андрія Матвіяса «Полюс-М», сторона 3 ОСОБА_1 домовились про те, що у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми діяльності адвоката із само зайнятої особи на адвокатське бюро, замінити сторону договору про надання правової допомоги №007-ун/2020, який укладений 15.04.2020 року між адвокатом Матвіясом А.Б. та ОСОБА_1 ..Вважати, що договір про надання правової допомоги №007-ун/2020 укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Андрія Матвіяса «Полюс-М». До бюро переходять усі права та обов`яки адвоката, визначені договором про надання правової допомоги №007-ун/2020 від 15.04.2020 року; додаткову угоду №6 до договору про надання правової допомоги №007-ун/2020 від 15.04.2020, укладену 20.08.2023 року, що була укладена з метою визначення розміру винагороди (гонорару) Бюро та порядку його оплати за участь адвоката у судових засіданнях як представника клієнтьа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про визнання прпва власності на майно в порядку с падкування за заповітом; копію звіту про виконання договору про надання правової допомоги №007-ун/2020 від 15.04.2020 року, складений 16 вересні 2024 року керуючим АБ «Андрія Матвіяса «Полюс-М». - Матвіясом А.Б.; квитанції про сплату за падання правової допомоги ОСОБА_1 ..
На думку суду, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкою у справі ОСОБА_1. під час розгляду позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так з додаткової угоди №6 до договору про надання правової допомоги №007-ун від 15.04.2020 року встановлено, що сторони погодили винагороду у фіксованому розмірі 40 000 гривень.
До заяви про ухвалення додаткового рішення від 13 лютого 2023 року, було долучено звіт за даними якого адвокатом було виконано роботи з затраченим часом у годинах: вивчення позовної заяви та доданих до неї копій документів, вивчення документів наданих клієнтом, вироблення правової позиції - 45 годин; підготовка додаткової угоди до договору про надання правової допомоги - 1 година; підготовка клопотання про передачу справи з одного суду до іншого - 4 години; вивчення заяв по суті інших учасників цивільної справи (відзиву, відповіді на відзив) - 5 годин; участь у судових засіданнях в Голосіївському районному суді м. Києва ( з врахуванням часу добирання з м. Тернополя до м. Києва і у зворотному напрямку) - 70 годин; підготовка звіту за заяв про стягнення судових витрат - 2 години.
Як убачається з матеріалів справи представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Матвіяс А.В. у своєму клопотанні від 19.10.2023 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вказував, що витрати відповідачки ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу визначено в додатковій угоді №6 до договору про надання правової допомоги №007-ун/2020 від 15.04.2020 року у фіксованому розмірі 40 000 гривень, зауважив, що розмір гонорару може змінюватися в залежності від обсягу виконаної роботи. Докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Звертаючись до суду з заявою про розподіл судових витрат, заявник просив суд стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідачки у справі ОСОБА_1 40 000 гривень.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за задовольнити частково заяву та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 14 490, 00 грн., оскільки суд вважає, що адвокатом було виконано роботи з затраченим часом у годинах: вивчення позовної заяви та доданих до неї копій документів, вивчення документів наданих клієнтом, вироблення правової позиції - 5 годин; підготовка додаткової угоди до договору про надання правової допомоги - 1 година; підготовка клопотання про передачу справи з одного суду до іншого - 2 години; вивчення заяв по суті інших учасників цивільної справи (відзиву, відповіді на відзив) - 2 годин; участь у судових засіданнях в Голосіївському районному суді м. Києва ( з врахуванням часу добирання з м. Тернополя до м. Києва і у зворотному напрямку) - 35 годин; підготовка звіту за заяв про стягнення судових витрат - 1 година, а всього 46 годин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259-261, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: п.і. АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 500 ( чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя К.Г. Плахотнюк